ПОСТАНОВА

іменем України

29.10.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.06.2025, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 401882 від 25.07.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що: «25.07.2025 о 05:40 годині ОСОБА_1 у с. Кам`янка керував транспортним засобом «Mitsubishi Forester», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя). Продувати газоаналізатор драгер або проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі під час застосування технічних засобів відеозапису, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, через офіційний веб-сайт «Судова влада України».

Тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

17.10.2025 на адресу суду надійшло клопотання захисника Сороки Т.В. в інтересах військовослужбовця в.ч. А4056 68 Бригади ЗСУ, командира технічної роти ОСОБА_1 , з якого слідує, що захисник просила закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водіями на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вищевказаними нормами КУпАП (ст. 266), постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735.

Зокрема, у відповідності до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту - Порядок) визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі по тексту - Інструкція), визначено наступні ознаки алкогольного сп`яніння:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Виходячи з системного аналізу п. 2.5 Правил дорожнього руху, ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 2 Порядку та п. 3 Розділу І Інструкції огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають не всі водії транспортних засобів, а лише ті, у яких поліцейськими виявлено ознаки такого сп`яніння, вичерпний перелік яких установлений Інструкцією.

З`ясовуючи питання щодо наявності підстав для проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, слід звернути увагу на ті ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 та зафіксовані поліцейським.

Під час вивчення матеріалу відеозапису, долученого поліцейськими, з`ясовано, що поліцейський не виявляв у водія ОСОБА_1 та не оголошував ознаки алкогольного сп`яніння, що визначені пунктом 3 Розділу І Інструкції.

Навпаки, поліцейський спілкуючись з водієм ствердно констатував, що останній керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не тільки не узгоджується з приписами ст. 62 Конституції України, оскільки стан алкогольного сп`яніння мав би бути доведений відповідними засобами доказування, але і суперечить пункту 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, в якому відсутня така ознака, як «алкогольне сп`яніння».

При цьому водій ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкоголю, але поліцейський, оголосивши водію, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, фактично порушив процедуру огляду водія, визначену ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735.

В подальшому поліцейський вніс до змісту протоколу про адміністративне правопорушення відомості про те, що у водія ОСОБА_1 , начебто, було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: «різкий запах алкоголю з порожнини рота» та «почервоніння обличчя»,

Проте, по-перше, як зазначено вище, поліцейський не виявляв у водія ознаки сп`яніння, не оголошував водію про виявлення від останнього запаху спиртного (алкоголю) з порожнини рота.

По-друге, така ознака, як «почервоніння обличчя» не тільки не в`являлася у водія, але і, виходячи з п. 3 та 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, такої ознаки алкогольного сп`яніння, як «почервоніння обличчя» не передбачено. Є ознака алкогольного сп`яніння: «різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя», проте така ознака у ОСОБА_1 не виявлялася та у вину останньому не інкримінована.

Таким чином, поліцейський не встановив ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , зокрема і запах алкоголю з порожнини рота, про що в подальшому було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим за відсутності належного обґрунтування висловив вимогу водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також слід зазначити, що матеріалом відеозапису зафіксовано, що водій ОСОБА_1 повідомив, що поспішає на бойове завдання, але «радий був би пройти аналіз в медичному закладі».

В такому випадку, виходячи з положень пункту 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та пункту 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, які покладають обов`язок виключно на поліцейського забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, поліцейський повинен був забезпечити проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я.

Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте зміст протоколу про адміністративне правопорушення не містить опису дій водія ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зважаючи на його попередню відповідь. Цього не містить і матеріал відеозапису, оскільки поліцейський, достовірно знаючи, що водій є військовослужбовцем, почувши від останнього, що останній радий пройти аналіз на алкоголь, відразу та формально перейшов до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення через порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Тому слід констатувати, що справа в цілому не містить будь-яких відомостей, які б вказували на відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при тому, що поліцейські не виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, з урахуванням відсутності в справі доказів дій водія щодо ухилення від огляду, тому, приймаючи до уваги порушення в цілому процедури огляду, визначеної ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, поліцейський, всупереч положень ч. 2 ст. 251, ч. 1-2 ст. 266 КУпАП, не забезпечив відповідного обов`язкового доказового матеріалу у справі: 1) виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, що давали би підстави для проходження огляду на стан сп`яніння та 2) ствердної відмови водія і його дій щодо ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки дії поліцейських суперечили приписам ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та спільному наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, відповідно оформлення відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсною.

При цьому згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гайдашевський проти України» від 06.02.2025 Суд визнав порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки апеляційний суд за власною ініціативою шукав ключові докази, які шкодять становищу обвинуваченого, і використав їх у своєму вироку, щоб заперечити аргументи, висунуті захистом. Жоден інший учасник адміністративного провадження не був присутній, щоб просити суд провести ці перевірки чи зібрати докази. Шукаючи такі докази за власною ініціативою та засуджуючи заявника на основі доказів, отриманих таким чином, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді та, відповідно, дав підстави для законних сумнівів щодо неупередженості суду за об`єктивною перевіркою.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого водію ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: В.О.Лисенко