Справа № 467/1306/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Арбузинка Миколаївської області, ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Суть звинувачення за версією поліції

Протколом ВАД № 724271 від 26 серпня 2025 року поліція висунула ОСОБА_1 звинувачення у тому, що 26 серпня 2025 року о 14 год. 05 хв. вона, перебуваючи на вулиці № 5 в СОТ «Протон» в с. Панкратове, здійснила роздрібну торгівлю тютюновими виробами без акцизного податку, а саме: однієї пачки цигарок «Marlboro» вартістю 67 грн.

Тим самим, на думку особи, уповноваженої на складання протоколу, вони учинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Безпосередньо ОСОБА_1 на слухання справи викликалась двічі шляхом направлення судової повістки на зазначену у протоколі адресу, у тому числі й шляхом публікації оголошення про її виклик на офіційному веб порталі Судової влади України, але до суду не прибула, отримання судових повісток ігнорувала, причин неявки не вказувала, хоча про розгляд справи Арбузинським судом повідомлялась поліцією при складанні протоколу.

Тим самим суд учинив усі доступні йому засоби для поінформованості ОСОБА_1 судовий розгляд її справи, але це не забезпечило прибуття останньої до суду.

Тому, враховуючи положення ст.268 КУпАП, за яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такого роду справи, не є обов`язковою, суд вважав за можливе завершити це провадження прийняттям рішення по суті справи за відсутності такої особи.

У свою чергу, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ураховуючи положення ст.ст. 245, 251, 280 цього ж Кодексу, аналізував наступні питання.

Чи було вчинено адміністративне правопорушення

За наслідками аналізу змісту протоколу у частині суті правопорушення, що у ньому викладена, суд дає негативну відповідь на це питання, зокрема, виходячи із такого.

Відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП у разі встановлення факту роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Визначення роздрібної торгівлі міститься у п.76 ч.1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Це, зокрема, діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.

Більш того, п.51 ч.1 ст.1 вказаного Закону дає визначення місця роздрібної торгівлі. Так, місце роздрібної торгівлі - місце реалізації товарів (продукції), у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, в якому проводяться розрахункові операції, або місце реалізації товарів (продукції), з якого здійснюється їх відвантаження для подальшої доставки до кінцевих споживачів. Проведення розрахункових операцій у такому місці роздрібної торгівлі здійснюється через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, програмні реєстратори розрахункових операцій із створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у передбачених законодавством випадках - із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформлюється через них продаж інших товарів. Торговельна площа місця роздрібної торгівлі алкогольними напоями, крім пива та/або сидру і перрі (без додавання спирту), та/або збродженими напоями, одержаними виключно в результаті природного (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 % об. (без додавання спирту) має становити не менше 20 метрів квадратних.

За ч.1 ст.23 вказаного Закону роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: 1) на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; 2) на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Очевидно, що роздрібну торгівлю тютюновими виробами можуть здійснювати виключно суб`єкти господарської діяльності за наявності у них вказаних видів відповідних ліцензій.

Ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності ( п.40 ч.1 ст.1 Закону).

Тобто, суб`єктами правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП є суб`єкти господарювання.

То перед тим, як складати протокол за ч.1 ст.156 КУпАП, потрібно встановити факт того, що особа є: 1) суб`єктом господарювання і 2) має відповідну ліцензію, як у даному випадку на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Баз встановлення цих фактів, а тим більше за їх відсутності, поліція не мала права складати протокол про учинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Бо роздрібною торгівлею тютюновими виробами займаються виключно суб`єкти господарювання за наявності у них ліцензії і саме до них закон висуває вимогу здійснювати таку торгівлю тютюновими виробами тільки з марками акцизного податку.

У протоколі вказано,що ОСОБА_1 являється ФОП, але на цьому інформація про її діяльність у цій якості закінчується.

Будь - яких відомостей про те, що у якій саме сфері ФОП « ОСОБА_2 » здійснює свою діяльність і чи є в неї ліцензія на роздрібну торгівлю, зокрема, тютюновими виробами, матеріали справи не містять.

Самостійно суд відшукувати ці відомості права не має, тому не може встановити чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання і чи вона може займатися роздрібною торгівлею тютюновими виробами (має відповідну ліцензію), і чи має вона обов`язок продавати їх з марками акцизного податку.

У цьому контексті суд вкотре зазначає про таке.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. ч.1 156 КУпАП настає для працівників підприємств, яка здійснюють торгівлю, а не для будь-яких інших осіб.

Оскільки у суду таких доказів у суду не має, то він висновує, що правопорушення, яке окреслене диспозицією ч.1 ст. 156 КУпАП, учинене не було.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення

Якщо не доведено, що вчинено саме правопорушення, то й не можна вважати особу, якій висунуте відповідне звинувачення, винною.

Іншими словами, ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, принаймні, протилежного не доведено, а тому не може бути визнана винною у його вчиненні.

Відповідно, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Тому і сам протокол, і додані до нього письмові пояснення разом із рапортом поліцейського не можуть підтверджувати факт учинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, так як вона, апріорі, вчинити його не може.

Відповідно, вина особи не доведена у цій справі.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (постанова ВС від 09 серпня 2019 року у справі № 760/20247/16-а).

З урахуванням того, що відповідно до частини першої статті 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності (постанова ВС від 25 травня 2021 року у справі № 383/1120/16-а (2-а/383/4/17).

У даному випадку відсутній суб`єкт правопорушення, що й вказує на відсутність складу самого правопорушення.

Це виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією нормою.

Тут слід вказати, що дії ОСОБА_1 у даному випадку, швидше за все, охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

Але суд самостійно перекваліфікувати їх змоги не має з огляду на позицію ЄСПЛ, сформовану ним, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому це провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, бо суд однозначно встановив відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Інші питання, що вирішуються судом при винесенні постанови

Судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 , бо він у цій справі не піддається адміністративному стягненню.

Захід забезпечення цього провадження у виді вилучення речей належить скасувати із їх поверненням володільцю згідно із вимогами ст.ст. 260, 265 КУпАП.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 245, 251, 247, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у її діях складу цього правопорушення.

Захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді вилучення речей скасувати.

Повернути ОСОБА_1 вилучені у неї згідно квитанції № 2 від 26 серпня 2025 року 10 (десть) пачок цигарок.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі вчинення дій, пов`язаних із торгівлею тютюновими виробами з рук, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, у тому числі й за місце свого проживання, її дії, за наявності для того підстав, можуть бути кваліфіковані за ч.3 ст. 156 КУпАП і вона може бути притягнута до адміністративної відповідальності згідно із законом.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Суддя Ірина Явіца