Провадження № 33/801/1078/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О. Ю.,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Білоус І. М.,

розглянув апеляційну скаргу адвоката Білоус Ірини Миколаївни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №308608 від 22 квітня 2025 року, цього ж дня о 13:40 год. у м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, 203-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під час відеофіксації на портативні відеореєстратори №472970, №473398. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Білоус І. М. оскаржує її в апеляційному порядку, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи скарги, адвокат вказує, що 22 квітня 2025 року о 13:40 год. у м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, 203-А ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. На запитання поліцейських щодо вживання наркотичних речовин ОСОБА_1 повідомив, що напередодні наркотичні засоби не вживав, хоча раніше вживав і з приводу цього проходить лікування. Відтак, працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у випадку вживання наркотичних засобів, за результатами аналізів буде виявлено вміст наркотичних речовин. Такі дії поліцейського адвокат вважає провокацією, спрямованою на отримання відмови ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з метою наступного необґрунтованого складання протоколу. Крім того, за відеозаписом адвокат вважає надуманими поліцейським наявність неіснуючих ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Разом із тим, захисник вважає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду поліцейський мав забезпечити доставлення останнього до закладу охорони здоров`я, що не було зроблено.

Також вказує, що у матеріалах справи відсутні належні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також відсутні докази передачі транспортного засобу іншій особі, що дає підстави стверджувати про дійсне не перебування ОСОБА_1 в стані будь-якого сп`яніння.

Одночасно із апеляційною скаргою адвокатом Білоус І. М. подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Дане клопотання обґрунтоване тим, що 14 вересня 2025 року, у межах визначеного ст. 294 КУпАП строку, було подано апеляційну скаргу, однак постановою Вінницького апеляційного суду вона була повернута з підстав відсутності договору про надання правничої допомоги. Отримавши постанову апеляційного суду 02 жовтня 2025 року, адвокатом невідкладно, упродовж розумного строку після її отримання, повторно подано апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження з об`єктивних причин.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова винесена Вінницьким міським судом Вінницької області 05 вересня 2025 року. Вперше апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції адвокатом Білоус І. М. подана через систему «Електронний суд» 14 вересня 2025 року та зареєстрована судом першої інстанції 15 вересня 2025 року, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження, однак, постановою Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2025 року була їй повернута у зв`язку із ненаданням доказів на підтвердження повноважень на апеляційне оскарження постанови суду. Згідно наданих адвокатом доказів, за результатами відстеження судового поштового відправлення постанова апеляційного суду отримана нею 01 жовтня 2025 року. Наразі апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 06 жовтня 2025 року.

З огляду на вищенаведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо підчас розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з п. 2 ч. 8 цієї статті за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться доказами. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона такого правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, а так само і за відмову осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п. 12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №308608 від 22 квітня 2025 року, убачається, що цього ж дня о 13:40 год. у м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, 203-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під час відеофіксації на портативні відеореєстратори №472970, №473398. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення додане направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у зв`язку із виявленими ознаками: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло.

До справи про вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення долучений відеозапис портативних відеореєстраторів поліцейських, яким зафіксована хронологія подій 22 квітня 2025 року за участі останнього від моменту зупинки транспортного засобу до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка виразилася у його відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина водія цілком доведена сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи.

За фактичних обставин, що дійсно мають місце у цій адміністративній справі, у діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою матеріального права, оскільки він відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 05 вересня 2025 року, слід погодитися, вони є правильними, об`єктивними, справедливими, підтвердженими сукупністю доказів, перевірених у ході судового розгляду, належно оцінених судом.

Обґрунтовуючи доводи скарги, адвокат вказує, що поліцейськими була спровокована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду внаслідок повідомлення ним про вживання наркотичних речовин та взагалі звертає увагу на відсутність у поліцейських підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд у зв`язку із тим, що згідно відеозапису вказаних поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія не було.

Проте відеозаписом подій, наявним у матеріалах справи, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за наслідком пропозиції такого огляду поліцейським у зв`язку із виявленими та оголошеними ознаками наркотичного сп`яніння.

Відеозапис, не дає змоги в повній мірі пересвідчитися в наявності чи відсутності у ОСОБА_1 повного переліку ознак сп`яніння, однак, такі ознаки були встановлені співробітниками поліції під час безпосереднього спілкування з водієм, об`єктивних підстав ставити їх під сумнів не вбачається. Таким чином неможливо стверджувати про відсутність підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.

З огляду на викладене, доводи про відсутність ознак наркотичного сп`яніння та про провокацію поліцейськими на відмову від проходження в медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння, а, відтак, порушення працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що водія не було відсторонено від керування є безпідставними, оскільки саме по собі незастосування працівником поліції відсторонення від керування автомобілем водія не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КпАП України, яке тягне за собою недійсність доказів і не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Інші твердження апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

Отже, оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених у суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та, відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Білоус Ірини Миколаївни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Білоус Ірині Миколаївні строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Білоус Ірини Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О. Ю. Береговий