ПОСТАНОВА

іменем України

04.11.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Дяченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву захисника Зарубіна Євгена Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйова Володимира Леонідовича по об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.1222, ст. 1224, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

за участю: заявника ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйова В.Л. перебуває об`єднана справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1222, ст. 1224, ст. 124, ч. 5 ст.126 КУпАП.

31.10.2025 захисник Зарубін Є.М. заявив усний відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйову В.Л., у зв`язку з тим, що останній порушив принцип диспозитивності, оскільки вирішив самостійно витребувати з Управління патрульної поліції в межах об`єднаного провадження відеозаписи подій, які мали місце 06.10.2025 по вищевказаній об`єднаній справі про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заявлений відвід підтримав та просив задовольнити. Крім того надав суду письмові пояснення з посиланням на практику районних судів України, а також рішення Європейського суду з прав людини, де зазначив, що суддя Воробйов В.Л. самовільно прийняв рішення по адміністративній справі витребувати з УПП відеозаписи за вищевказаною подією.

Таким чином адвокат убачає, що суддя фактично реалізував збір доказів у справі, обравши функції обвинувача, що в свою чергу свідчить про його необ`єктивність, упередженість та зацікавленість у розгляді об`єднаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.1222, ст. 1224, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти заяви сторони захисту про відвід судді Воробйова В.Л. та вказав, що 31.10.2025 він особисто був присутнім у судовому засіданні, де суддя Воробйов В.Л. розглядав об`єднані справи відносно ОСОБА_1 . Суддя дійсно прийняв рішення про витребування відеозаписів з УПП, де в одній із справ він є потерпілим. Таке рішення суддя прийняв після того, коли адвокат Зарубін Є.М. згадав про відеозаписи.

Суддя Воробйов В.Л. надав суду заяву від 03.11.2025, відповідно до якої просить розглядати вказаний відвід без його участі, в якій вказав свою незгоду з заявою адвоката Зарубіна Є.М., щодо його відводу, оскільки підстави для його відводу відсутні, як і відсутні підстави заявлені захисником щодо порушення принципу диспозитивності, або змагальності процесу, як і відсутні з його боку дії, які можуть бути визнані як упередженість судді при розгляді справи. Він вважає, що таке питання у захисника виникло під час судового засідання, колі останній звернув увагу на відсутність частини доказів, а саме: відсутність частини відеозаписів з боді-камер працівників поліції. З огляду на таке посилання, він, як суддя, намагався сприяти стороні захисту на отримання вказаних відсутніх відеозаписів.

Потерпіла ОСОБА_4 надала заяву від 03.11.2025, відповідно до якої просить суд розглядати дану заяву сторони захисту у її відсутність.

Потерпілий ОСОБА_5 був повідомлений про розгляд заяви про відвід судді Воробйову В.Л. належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повістки. Заяв, або клопотань до суду не надавав, що відповідно до КУпАП не перешкоджає проведенню судового розгляду за відсутністі потерпілої сторони.

Вивчивши матеріали заяви про відвід, вислухавши учасників процесу, дослідивши відеозапис судового засідання від 31.10.2025, суд приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання.

Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Так, відповідно до КПК України підстави для відводу судді визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 75 КПК України, згідно яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а ч. 1 ст. 416 КПК України передбачено, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Диспозитивність є однією із засад провадження, де сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено законодавством України. Водночас суди у провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені до їх повноважень згідно норм Закону.

Захисник Зарубін Є.М. не навів будь-яких переконливих доказів того, що суддею Воробйовим В.Л. був порушений принцип диспозитивності, а також жодних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в необ`єктивності, упередженості та зацікавленості судді. Суд також не встановив будь-яких інших обставин, передбачених діючим законодавством, які б могли бути підставою для відводу судді, а тому у заявленому відводі слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що обґрунтування заявником ОСОБА_2 відводу ґрунтується на власному довільному тлумаченні приписів процесуального законодавства, базуються на власних оціночних категоріях та оцінці процесуальних рішень судді, які не є релевантними підставами для відводу та окремому оскарженню не підлягають.

На переконання суду, витребування головуючим суддею Воробйовим В.Л. відеозаписів, які можливо перебувають в правоохоронному органі, не можуть свідчити про встановлення обставин, які знаходяться за межами обвинувачення (в даному випадку дев`ять матеріалів, які були об`єднані в одне провадження), що узгоджується зі ст. 321 КПК України, відповідно до якої суддя має великі організаційні повноваження, пов`язані з керівництвом судового розгляду, здійсненням учасниками провадження їхніх процесуальних прав і виконанням ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд у русло передбаченої законом процедури, усуває поточні перешкоди нормальному ходу судового провадження.

З вказаного суд убачає, що встановлення суддею Воробйовим В.Л. обставин справи, не порушувало будь-яким чином право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та принцип рівності сторін процесу, а навпаки сприятиме всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин даної справи, про що й сама сторона захисту звернула увагу суду 31.10.2025 в ході судового розгляду справи по суті, а саме: відсутність частини відеозаписів з боді-камер працівників поліції.

За клопотанням сторони захисту, суд переглянув відеозапис судового засідання від 31.10.2025, та, дослідивши дану фіксацію судового засідання за вказаною датою, встановив, що розгляд справи головуючим суддею Воробйовим В.Л. здійснювався з дотриманням положень КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставин, які б викликали сумніви в необ`єктивності, упередженості та зацікавленості судді Воробйова В.Л. в судовому засіданні при розгляді заяви про відвід не встановлені, а доводи, на які посилаються заявник у заяві, суд розцінює як надання ним власної оцінки щодо прийнятого суддею процесуального рішення під час судового провадження до ухвалення постанови по суті, що, на переконання суду, не можуть бути підставами для відводу судді відповідно до вимог діючого законодавства.

Суд зауважує, що згідно ст.ст. 284, 285, 287, 294 КУпАП процесуальні рішення судді, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення постанов, визначених в ст. 284 КУпАП, окремому оскарженню не підлягають, однак заперечення проти таких процесуальних рішень сторони по справі можуть викласти в апеляційній скарзі згідно вимог КУпАП.

З приводу посилань заявника ОСОБА_2 на певні рішення судів України з їх уточненням, що такі рішення є правовими позиціями, на переконання суду, є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а рішення Європейського суду з прав людини, повинні враховуватися при тлумаченні та застосуванні національного законодавства, а тому рішення судів на які посилається захисник, не створює правової позиції, які б формували єдність судової практики в Україні.

Керуючись ст. 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника Зарубіна Євгена Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйова Володимира Леонідовича по об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1222, ст. 1224, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП відмовити.

Постанова набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови оголошено 05.11.2025 об 11:00 годині.

Суддя: І.В. Дяченко