Справа № 287/2077/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439192 від 31.08.2025 року слідує, що 31.08.2025 року, о 03 год. 10 хв., в м. Олевську, по вул. Ковпака, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки ФОРД ФОКУС, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 та у медичному закладі КНП «Олевська ЦЛ» ОМР водій відмовився. Водія відсторонено від права керування згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП.

16.09.2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, що стверджується його власноручним підписом на заяві б/н від 16.09.2025 року.

10.10.2025 року, на адресу суду за допомогою засобів електронного зв`язку, від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравчука В.І. надійшли письмові пояснення у справі про адміністративне правопорушення. У вказаних поясненнях адвокат Кравчук В.І. зазначає, що сторона захисту категорично не погоджується із викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами та висновками у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. На його переконання протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439192 від 31.08.2025 року суперечить національному законодавству та вимогам встановленим щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був водієм у понятті Правил дорожнього руху, був зупинений працівниками поліції в процесі руху та законні підстави для зупинки. З долучених відеофайлів слідує, що поліцейські не вручали ОСОБА_1 письмового направлення для проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я як того вимагає закон. При цьому, жоден із відеофайлів не містить посилання на автора його створення, серії та номеру пристрою на який здійснювався запис. На підставі наведеного, адвокат Кравчук В.І. просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

21.10.2025 року на запит суду Генеральним директором КНП «Олевська ЦЛ» ОМР ОСОБА_2 надано належним чином завірену копію наказу КНП «Олевська ЦЛ» ОМР від 12.05.2023 року №97 «Про організацію проведення медичних оглядів осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у водіїв транспортних засобів в КНП «Олевська ЦЛ».

Від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравчука В.І. надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі захисника. У поданому клопотанні адвокат Кравчук В.І. просить проводити судовий розгляд без його участі у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд зазначає, що інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак ОСОБА_1 мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами. Окрім цього, ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439192 від 31.08.2025 року, як і про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в суді.

З огляду на те, що законом передбачений певний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП, у відповідності до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Слід звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з урахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа «Озтюрк проти Німеччини», «Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства»).

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Отже, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами ч. ч. 1-4 цієї статті; судноводії - ч. 5 цієї статті; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами, - ч. 6 цієї статті).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП є керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння або його відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом - Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розділ 3 Інструкції регламентує проведення огляду у закладах охорони здоров`я та передбачає, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Тобто, незалежно від методу встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, лікарем складається акт медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таке ж положення передбачено і пунктом 7 Порядку.

Ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З вищезазначених приписів чинного законодавства України вбачається, що працівники поліції, встановивши факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, повинні запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У разі незгоди водія або із результатами огляду або на проведення зазначеного огляду поліцейським, такий огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я. При цьому, час протягом якого поліцейський повинен забезпечити водія до медичного закладу становить дві години.

Отже, законодавство чітко регламентує огляд водія для визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, з таким висновком суд не може погодитися з огляду на таке.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення він порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду, особою, що направила матеріали на розгляд суду було надано: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі за текстом Акт огляду) (а.с. 3), направлення на огляд водія транспортного засобу з мтою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 5), розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 6), розписку про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом (а.с. 7), рапорт працівника поліції (а.с. 9), диск з відеозаписом події, який поміщено у паперовий дисковий конверт (а.с. 10).

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції, які містяться на цифровому відеодиску.

На доданому до матеріалів справи диску з відеозаписом події наявні сім відеофайлів. Перший відеофайл (Рудой.В.mp4, тривалістю 01 хв. 00 сек.) знятий із відеореєстратора службового автомобіля патрульних поліцейських. Другий відеофайл (1. mp4, тривалістю 10 хв. 10 сек.) починається з діалогу працівників поліції із невідомою особою чоловічої статті, яка як пізніше виявилося є ОСОБА_1 . У ході спілкування патрульний поліцейський повідомляє, що причиною зупинки транспортного засобу є порушення водієм комендантської години у зв`язку з чим попросив пред`явити посвідчення водія для встановлення його особи. Після встановлення особи водія інспектор поліції запитав у ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої, на що ОСОБА_1 ствердно відповів, що будь-яких спиртних напоїв в цей день він не вживав. Після цього поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи згоден він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу газоаналізатора DRAGER 6810. На вказану пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 відповів, що він впевнений у собі, оскільки спиртних напоїв не вживав, проте має бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки у нього наявні сумніви у достовірності результатів газоаналізатора. У подальшому між учасниками події зав`язалася суперечка та відеозапис переривається. З третього відеофайлу (2. mp4, тривалістю 10 хв. 10 сек.) слідує, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виявив бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі його було доставлено працівниками поліції до приймального відділення КНП «Олевська ЦЛ» ОМР де він залишився чекати лікаря. В цей час між ОСОБА_1 та працівниками поліції відбувається діалог в ході якого ОСОБА_1 повідомляє, що він хоче здати кров з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на що поліцейські категорично заперечили. Зокрема, інспектор поліції вказував, що ОСОБА_1 має змогу пройти огляд у медичному закладі лише за допомогою спеціального приладу Алконт 01СУ, кров здавати він мав би право лише коли перебував би в безпорадному стані та фізично не міг пройти огляд шляхом «продування». В ході суперечки відеозапис переривається. На четвертому файлі (3.mp4, тривалістю 10 хв. 10 сек.) діалог між учасниками події продовжується в ході якого ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції, що він хоче пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме шляхом здачі крові. Проте, поліцейські заперечили та вказали, що ОСОБА_1 має право здати кров пізніше «за особистим зверненням до працівників лікарні» та що наразі він може пройти відповідний огляд лише за допомогою приладу Алконт 01 СУ. У подальшому працівники поліції сприйнявши вказану позицію ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння перейшли до складання адміністративних матеріалів. ОСОБА_1 намагався заперечити, вказував, що він не відмовляється від проходження огляду та бажає здати кров, проте працівники поліції продовжили складати відповідні адміністративні матеріали за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Інші відеофайли, що містяться на диску з відеозаписом події (4.mp4, 5.mp4 та 6.mp4) відображають процес складання адміністративних матеріалів та відповідно процес ознайомлення ОСОБА_1 зі складеними відносно нього адміністративними матеріалами.

Надаючи оцінку проведеній процедурі огляду, що відображена на зазначеному відеозаписі, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_1 в медичному закладі не свідчать про його відмову від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння.

За встановленої хронології подій, наявний у матеріалах справи відеозапис не відображає факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та свідчить про те, що ОСОБА_1 хотів проходити такий огляд у встановленому законодавством порядку шляхом здачі крові.

Вказане також стверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, наказом КНП «Олевська ЦЛ» ОМР від 12.05.2023 року №97 «Про організацію проведення медичних оглядів осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у водіїв транспортних засобів в КНП «Олевська ЦЛ», крім іншого, передбачено, що лабораторне дослідження видихуваного повітря на етанол проводиться із застосуванням апарату «Алконт 01-СУ» або Драгер, який регулярно проходить повірку (п. 5 наказу). При цьому, п. 11 наказу визначено медичним працівникам пропонувати обстежуваному крім обстеження Алконтом або Драгером проводити відбір крові або біологічного середовища і в п`ятиденний термін доставляти до лабораторії облнаркодиспансеру для дослідження на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд вважає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439192 обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідно до яких він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, такими, що не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Наявні в матеріалах провадження письмові докази, а саме: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розписка про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП, а також розписка про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу складені одноособово поліцейським та такі не є доказами винуватості ОСОБА_1 . При цьому, вказані документи не містять підпису ОСОБА_1 .

Крім того, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а).

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові пояснення свідків, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд дійшов до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар