Справа № 357/5150/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

29 березня 2025 року о 14 годині 12 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, м. Біла Церква по вул. Гризодубової, 84 А, керував транспортним засобом «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 29.03.2025 року його зупинили працівники поліції, які повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, провели обшук автомобіля в якому виявили якусь білу наркотичну речовину, яка лежала в автомобілі і він про неї забув. Дану речовину він не вживав. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, нащо він погодився, але потім працівник поліції відвів його в сторону і повідомив, що після медичного огляду його повезуть в ТЦК. Він злякався та відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Зазначив, що наркотичні речовини не вживає. 05.11.2025 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber», причини неявки не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник ОСОБА_1 адвокат Пакало А.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що відеозаписом, що наявний в матеріалах справи, встановлено, що співробітники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , без встановленої на те явної підстави у відповідності до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначає, що зупинка водія працівниками поліції без підстав зазначених в ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» є незаконною, тому всі подальші вимоги поліції до особи, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. В ході спілкування, працівник поліції попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що і виконав ОСОБА_1 , встановивши особу, працівник поліції попросив відкрити багажник для перевірки та проводить поверхневу перевірку багажника авто. Працівник поліції не повідомив причину поверхневого огляду багажника транспортного засобу, що також вказує на незаконні дії з боку працівників поліції. Ствердив, що з матеріалів відео фіксації ОСОБА_1 не мав явних ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, поводив себе спокійно та адекватно, спілкувався з поліцейськими ввічливо, однак сильно переймався через те, що працівником поліції неодноразово було наголошено про кримінальну відповідальність, але не було роз`яснено нічого щодо суті справи. Він не розумів, що взагалі відбувається. З переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що взяв наркотичну речовину для дружини, що підтверджує той факт, що під час керування транспортним засобом, він міг і не перебувати під впливом наркотичного сп`яніння.

Зазначив, що працівник поліції фактично не забезпечив безперервність та повноту відеофіксації, залишивши бодікамеру на капоті автомобіля, чим порушив вимоги Інструкції із застосування технічних засобів відеофіксації під час виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції України (затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026). Після того як працівник поліції знову бере боді-камеру починається розгляд адміністративної справи з ОСОБА_1 . Зазначає, що на відеозаписі видно, що працівник поліції вказує на наявність ознак наркотичного сп`яніння, а саме: підозріла поведінка, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують не світло, огляд будь-якими іншими засобами зроблений не був. Після чого поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, нащо ОСОБА_1 , відмовився. По поведінці можемо побачити, як зібрано почав поводити себе ОСОБА_1 , що може свідчити про те, що в перерві між 14:47:00 та 14:49:45, ОСОБА_1 , сказали, що і як необхідно говорити.

Поліцейськими було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не до найближчого медичного закладу.

05.11.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пакало А.В. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений. На електронну адресу Білоцерківського міськрайонного суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні переглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, що містяться на дисках, які додано до протоколу, та з яких убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції провели поверхневий огляд ОСОБА_1 та під час огляду виявили наркотичну речовину. Останній неодноразово пропонував працівникам поліції 200 доларів США, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. Повідомляв, що винен, що взяв наркотичну речовину, щоб попробувати, що більше не буде. Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 хто вживає наркотичні речовини, нащо останній повідомив, що дружина. Працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу, ОСОБА_1 знову пропонує працівникам поліції 200 доларів США. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, назвали ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога в м. Тараща, нащо останній відмовився. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким в подальшому останнього ознайомили.

В судовому засіданні досліджено надані представником ОСОБА_1 , адвокатом Пакало А.В. лист ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, про те що наряд Д-Вулкан «0152» у складі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час складання адміністративного протоколу було використано дві бодікамери марки Моторола VВ-400, та копії з журналів про отримання бодікамер.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , позицію захисника Пакало А.В., дослідивши повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 2, № 4, повідомлення Таращанської міської лікарні, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 29.03.2025 року, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт працівника поліції, а також докази надані захисником Пакалом А.В., переглянувши відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Пакало А.В. про те, що зупинка ОСОБА_1 працівниками поліції без підстав зазначених в ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» є незаконною, тому всі подальші вимоги поліції до особи, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний, є безпідставними, оскільки вказана обставина не впливає на винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Пакало А.В. про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 має наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, виражене їх тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, а з матеріалів відеофіксації події можна встановити, що ОСОБА_1 не мав явних ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, поводив себе спокійно та адекватно, спростовуються переглянутим відеозаписом в судовому засіданні, відповідно до якого вбачається, що під час поверхневого огляду працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного спяніння та виявлено наркотичну речовину, останній не заперечував, що дана наркотична речовина належить йому.

Твердження ОСОБА_1 та його адвоката Пакала А.В. про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, так як працівники поліції чинили на нього тиск не підтверджується жодними доказами у справі, а тому суд розцінює їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до відеозапису працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, нащо останній відмовився та намагався домовитися з працівниками поліції, пропонував 200 доларів США, за що неодноразово був попереджений про кримінальну відповідальність.

Вказані обставини не заперечувалися і самим ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Пакала А.В. про неможливість проведення ОСОБА_1 , огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» через відсутність реактивів у вказаній лікарні для водіїв, які зупинені за межами Таращанської ОТГ, а порядок придбання та фінансування цих реактивів у ДПП не передбачено, що направлення ОСОБА_1 , для проходження огляду як доказ є неналежним та недопустимим, не спростовують обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО