Провадження № 3/686/8437/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.25

30 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, не працюючого,

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 о 22 год. 20 хв. 03 жовтня 2025 року по вул.Володимира Глушенкова, 11, у м.Хмельницькому, в стані алкогольного сп`яніння керував належним ТОВ «Акцепт» автомобілем марки та моделі «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 , та, в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (електроопору). У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначений транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про час, дату та місце розгляду справи (що підтверджується здійсненими за допомогою нагрудних камер працівників поліції відеозаписами), не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Згідно зі ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частиною 2 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей, при розгляді справ за якими, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорії справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 130 КУпАП, до вказаного переліку не входять, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цими статтями, у судовому засіданні не є обов`язковою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про необхідність, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП, розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме даними: протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №472713 від 03.10.2025 р. та серії ЕПР1 №422752 від 04.10.2025 р.; схеми місця ДТП, в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце наїзду та механічні пошкодження вищевказаного транспортного засобу; письмових пояснень ОСОБА_1 від 03.10.2025 р., в яких останній вказав про те, що у вказані в протоколі час та місці він у стані алкогольного сп`яніння (вживав пиво та горілку) керував автомобілем марки та моделі «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, з`їхав з дороги та здійснив наїзд на електроопору, з подальшим перекиданням транспортного засобу; направлення на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 03.10.2025 р. та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), у вказаному акті також зафіксовано результати такого огляду ОСОБА_1 позитивний (2,40 ‰); роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 7510» від 03.10.2025 р. (тест №695, результат 2,40 ‰); фотознімків, на яких відображенні місце розташування вищезазначених електроопори та транспортного засобу, а також локалізація механічних пошкоджень автомобіля, який знаходиться у перевернутому стані, що також може свідчити про те, що перед дорожньо-транспорною пригодою автомобіль рухався з високою швидкістю; здійснених за допомогою нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, з фіксацією, з-поміж іншого, й обставин проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення відносно останнього адміністративних матеріалів. Зокрема, вказані відеозаписи підтверджують ті обставини, що у вказаний час та місці наїзд на електроопору зазначеним транспортним засобом здійснив саме ОСОБА_1 , який детально пояснив обставини цієї дорожньо-транспортної пригоди, вказав про те, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав пиво та горілку, на місці події погодився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», показники якого, за результатом такого огляду, становили 2,40 ‰, і хоч з таким результатом ОСОБА_1 був не згідний, однак дій, спрямованих на те, щоб проїхати з працівниками поліції, на їх пропозицію, для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 не вчиняв, і така поведінка останнього свідчила про те, що наміру їхати до медичного закладу він не мав, а отже працівниками поліції, після встановлення вказаних обставин та роз`яснення ОСОБА_1 його прав, правомірно було розпочато процедуру складення відносно останнього вищезазначених протоколів про адміністративні правопорушення.

За результатами перегляду вказаних відеозаписів, суд вважає за необхідне зазначити, що процедурних порушень з боку співробітників поліції, які б суттєво вплинули на рішення в даній справі не встановлено, як і таких, які б викликали обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_1 саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Так, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до роздруківки тесту приладу «Drager» вбачається, що він проведений Алкотестом 7510, з результатом 2,40 ‰, що й було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №422752 від 04.10.2025 р., окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №472713 від 03.10.2025 р. було зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху, котре в подальшому призвело до наїзду на електроопору транспортного засобу, який у результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений, а тому ці протоколи, згідно зі ст.251 КУпАП, є належними, достовірними і допустимими доказами в справі.

Окрім того, як убачається з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці дорожньо-транспортної пригоди за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився, пройшовши такий огляд. Відображений на відеозаписі процес проходження ОСОБА_1 тестування за допомогою вказаного приладу, свідчить про те, що ОСОБА_1 зміг правильно продути прилад, при цьому був отриманий результат 2,40 ‰, конкретних зауважень з приводу проведеного огляду на стан сп`яніння та отриманого результату огляду ОСОБА_1 не висловлював. Газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані працівниками поліції, і ця роздруківка тесту приладу «Drager Alcotest 7510» від 03.10.2025 р. свідчить про те, що остання повірка вказаного приладу відбулась 10.07.2025 р.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень, щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази повністю підтверджують вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують його вину.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було порушено саме п. 2.9 «а» та п.12.1 Правил дорожнього руху, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень доведена і його дії слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку, особи порушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуючи мету адміністративного стягнення, визначену у ст.23 КУпАП, положення ст.36 КУпАП, з дотриманням закріплених у Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених - в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні на ОСОБА_1 вказаних основного і додаткового стягнення, судом були досліджені довідка, видана інспектором відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Хмельницькій області, та витяг з «Армор», відповідно до яких, видане ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 було вилучене і, відповідно, останньому повернуте не було.

Разом з тим, ст.33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, суб`єктом правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом, а відповідно до санкції цієї ж норми у спірних правовідносинах стягнення слід призначити водієві, як суб`єкту правопорушення.

Суд вважає, що водій у санкції вказаної статті є більш широким терміном, ніж це визначає національне законодавство у п.1.10 Правил дорожнього руху (особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі).

Відповідно до п.q) статті 1 глави I Конвенції про дорожні знаки та сигнали (постанова Ради Міністрів Української РСР від 16 лютого 1973 року №78 «Про приєднання Української РСР до європейських угод, що доповнюють Віденську конвенцію про шляховий рух 1968 року і Віденську конвенцію про дорожні знаки і сигнали 1968 року», дата внесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів: 12.12.2013 Реєстраційний код акта: 70656/2013) термін «водій» («погонич») означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди).

Отже, водій, згідно з санкцією частини першої статті 130 КУпАП, це особа, що керує транспортним засобом, незалежно від наявності посвідчення водія.

Таким підхід відповідальності різних суб`єктів (з посвідченням водія чи без) є справедливим та однаково дисциплінує усіх громадян до відповідальності перед суспільством, що є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним, з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам, через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами або ж була позбавлена такого права, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює превентивну мету стягнення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Отже, особі, яку визнано винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, суд може призначити передбачене санкцією відповідної статті додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа, на момент вчинення адміністративного правопорушення, отримане у передбаченому законом порядку посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

На переконання суду, визначене ОСОБА_1 стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 36, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5;

боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №472752 від 04.10.2025 р. та №472713 від 03.10.2025 р.).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя