П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Веремчук О. А. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 та ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 , 06.09.2025р. о 04.55год. в смт.Жвирка по вул.Львівська Шептицького району в порушення вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху України, керував мотоциклом марки «Спарк» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер».

Також, 06.09.2025р. о 04.55год. в смт.Жвирка по вул.Львівська Шептицького району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії..

За даними фактами за вчинення ОСОБА_2 кількох правопорушень було складено два протоколи ЕПР1 №445109 ч.1 ст.130 КУпАП і ЕПР1 №445110 за ч.2 ст.126КУпАП, а тому для повного з`ясування усіх обставин справи їх слід об`єднати в одне провадження.

При об`єднанні справи слід дотримуватися вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справах, яке мотивує тим, що той факт, що він керування мотоциклом не був встановлений. Також покликається на те, що відеозапис не є безперервним та він не керував мотоцтклом, мотоцикл належить його батькові. Працівники поліції його не зупиняли, а він ішов до гаражу.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 06.09.2025р. о 05.00год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,37% проміле).

Також, враховуючи, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008р. №1103.

Разом з цим, встановлення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено інструкцією, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735, яка зареєстрована МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, а також вимогами ст.266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.6 «Інструкції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби)

Відповідно до вказаної норми, а також п.7 «Інструкції …», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Оскільки, порушник погодився на проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, тому поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445109.

Доводи захисника про те, що порушник не керував транспортним засобом та відеозапис проводився з переривами вибірково, що вважається недопустимим доказом по даній справі, то суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Відеозаписом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу (мотоцикла), переслідування цього транспортного засобу поліцейським патрульним автомобілем, та самим поліцейським, оскільки по вузьких вуличках поліцейський автомобіль рухатись не міг та невиконання вимоги про зупинку водієм мотоцикла, які були подані за допомогою проблискових маячків.

Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, долучений до протоколу відносно ОСОБА_1 відеозапис повністю підтверджує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, та повністю спростовує наданні порушником та його захисником пояснення, які суд оцінює критично та розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях правопорушника наявний склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема: відомостями в протоколі про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеоматеріалом до протоколу та іншими матеріалами справи.

Разом з цим, статтею 126 ч.2 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Винність порушника у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП стверджується матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях порушника наявний склад правопорушень передбачених ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП, його вина повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративні правопорушення свою вину визнав, про, що свідчить підпис та пояснення останнього та лише під час судового розгляду, усвідомлюючи покарання в межах санкції статті, почав доводити протилежне.

Таким чином, наявними у справі доказами, які є логічними та послідовними, стверджується вина правопорушника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення відносно правопорушника суд враховує: його вік та особу; майновий стан; обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст.36, 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: О. А. Веремчук