Справа№464/6123/25
пр.№ 3/464/2079/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУАП,

у с т а н о в и л а :

До суду надійшла справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП.

Дослідивши докази по справі, суддя дійшов наступного висновку.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17, яка у порядку ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягає урахуванню при застосуванні норм права.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 431833, складеного Управлінням патрульної поліції у Львівській області 23 серпня 2025 року, ОСОБА_1 23 серпня 2025 року о 09.48 год по вул.Зелена, 263 у м.Львові керував автомобілем марки «СКАНІА» номерний знак НОМЕР_1 , під час повороту не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «ОПЕЛЬ» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п.2.3б, 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУАП.

У силу приписів ст.14 Закону України «Про дорожній руху» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність за ст.124 КУАП.

Як унормовано п.2.3б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п.13.1 ПДР України).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та користується правовою допомогою адвоката Вергуна О.Р., при розгляді справи у суді просять провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення. Покликаються на те, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини потерпілого, який продовжував рухатися у той момент, коли він повертав ліворуч.

Як видно зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 серпня 2025 року о 09.48 год по вул.Зелена, 263 у м.Львові відбулось зіткнення автомобілів марки «СКАНІА» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «ОПЕЛЬ» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Даною схемою місця ДТП зафіксовано розташування та відповідні пошкодження автомобілів після зіткнення: «СКАНІА» - потертості на кузові з правої сторони; «ОПЕЛЬ» - ліве оглядове дзеркало, ліва дверка, кузов автомобіля з лівої сторони. Учасники ознайомились з даної схемою, про що свідчать їх підписи на ній, зауважень до такої не висловили.

Для з`ясування питань обставин та механізму виникнення ДТП необхідні спеціальні знання, у зв`язку із чим стороною захисту надано висновок експерта.

Висновком судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи за № 4407-Е, складеної 24 жовтня 2025 року судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Гіць М., установлено наступне.

Водій автомобіля «СКАНІА» своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ОПЕЛЬ», дотримуючись вимог п.п.1.4, 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу» та «крайнє положення»), 2.3б, 9.2б, 10.4, 16.13 ПДР України. У даній дорожній ситуації водій марки «ОПЕЛЬ» мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП і полягає ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна дистанція», «безпечний інтервал», «велосипедна смуга», «смуга руху», 2.3б, 11.1, 13.1, 13.3 ПДР України. З технічної точки зору причиною настання даної ДТП стала та обставини, що водій марки «ОПЕЛЬ» перед початком зміни напрямку руху не переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема попутним транспортним засобом, які б виконували маневр лівого повороту. При заданих вихідних даних з технічної точки зору у діях водія автомобіля «СКАНІА» не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

Висновок експерта ґрунтується на об`єктивних даних відеозаписів з камер безпеки міста, наданих, зокрема, і стороною потерпілого та відтворених у суді, за якими відображено наступне: автомобіль «СКАНІА» на нерегульованому перехресті із ввімкненим покажчиком лівого повороту зайняв відповідне положення на проїзній частині дороги, пропустив зустрічні автомобілі та розпочав маневр поворот ліворуч; автомобіль «ОПЕЛЬ» у момент зупинки автомобіля «СКАНІА» розпочав рух, не дотримався безпечного бокового інтервалу та зупинився у безпосередній близькості до автомобіля «СКАНІА».

Характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, місце зіткнення свідчать, що водій автомобіля ОСОБА_3 не порушив п.п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Неуважність чи відсутність слідкування за дорожньою обстановкою, недотримання бокового інтервалу зі сторони ОСОБА_1 відсутні.

Покликання потерпілого, який користується професійною правничою допомогою адвокатів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про порушення правил дорожнього руху саме ОСОБА_1 , що в цілому зводяться до власного суб`єктивного бачення обставин справи, є безпідставними, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, жодними доказами не підкріплені; спростовуються показаннями самого ж потерпілого в суді, який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведеним до присяги, суду показав, що бачив як ОСОБА_1 , який проїхавши світлофор на перехресті, зупинився і включив покажчик лівого повороту; незважаючи на це, він став з права обганяти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , вважаючи, що безперешкодно проїде прямо, але, побачивши, що не вміщається для проїзду, адже стоять припарковані транспортні засоби на його шляху, заїхав на велосипедну доріжку, чого не мав права робити, трохи проїхав далі і зупинився, адже їхати не було куди, після чого відчув, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зачепив його транспортний засіб; ствердив, що, коли об`їжджав справа автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , то відстань між їхніми транспортними засобами була 50-60 см.

Вирішуючи клопотання адвоката потерпілого Гіщинського І.Ю. про визнання висновку експерта недопустимим доказом, суддя зважає на наступне.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).

Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 925/400/21 виснував, що висновок експерта є одним із джерел одержання доказів, спростувати який іншими доказами, без проведення інших спеціальних досліджень (додаткової, повторної експертизи, тощо) досить непросто. Висновок експерта є доволі специфічним видом доказів, при його оцінці необхідно враховувати, що на відміну від інших доказів, він з`являться тоді, коли спірні відносини вже виникли, і вирішити їх у добровільному порядку неможливо, а тому саме висновок експерта може виступати тим об`єктивним критерієм, який допоможе встановити фактичні обставини спору. Суд не наділений спеціальними знаннями у відповідній галузі.

У ст.7-1 Закону України «Про судову експертизу» унормовано, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи, реєстраційна картка або інший документ у випадках, передбачених законом (Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України у редакції від 26 грудня 2012 року за № 1950/5).

Суддею з`ясовано, що експертиза проведена у відповідності до ст.7-1 Закону України «Про судову експертизу» за замовленням учасника справи порушника, від імені та в інтересах якого діє адвокат Вергун О.Р., експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта за ст.384 КК України. Суддя бере до уваги згаданий висновок експерта в частині відсутності в діях порушника недотримання вимог ПДР.

Потерпілий та його адвокати не надали жодних аргументованих тверджень, які б ставили під обґрунтований сумнів наведений висновок експерта, водночас заявили клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи у порядку ст.273 КУАП, надаючи оцінку якому суддя враховує наступне.

У ст.273 КУАП передбачено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Наведене норма не передбачає імперативного обов`язку щодо призначення експертизи, що є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

У матеріалах справи наявний долучений адвокатом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок експерта, який ні потерпілий, ні його адвокати, як ствердили у суді, спростовувати не будуть. Таким чином клопотання про призначення експертизи зводиться до голослівного непогодження з наявною експертизою, ґрунтується на помилковому тлумаченні норм КУАП і Закону України «Про судову експертизу».

Під час судового розгляду справи судом з`ясовані усі обставини справи, заслухано пояснення ОСОБА_1 та показання потерпілого, досліджені відео докази ДТП, необхідність у проведенні будь-яких інших експертиз для встановлення, як зазначає у клопотанні з`ясування усіх обставин справи та зібрання всіх необхідних доказів, не вбачається, а отже відсутні достатні підстави для призначення по справі судової автотехнічної експертизи.

Таким чином, наявні у справі докази, як окремо, так і в сукупності та взаємозв`язку не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Належних та достатніх доказів, які б містили інформацію щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням автомобіля потерпілого не здобуто. За відсутності переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку про недоведеність порушення особою, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, правил дорожнього руху як водієм, що б стало підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відомості та докази, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 КУАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО