ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2206/25 Справа № 203/1580/25 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Маслака І.П. разом з апеляційною скаргою на постанову Центрального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2025 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участі:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, Водій ОСОБА_1 22.02.2025 року о 23.50 год. в м. Дніпрі по вул. Січеславська Набережна, буд. 6, керував т/з BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager ALKOTEST 6820, прилад ARHK 0487, який показав позитивний результат 1.35 ‰, тест № 2717. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Маслак І.П. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що а ні ОСОБА_1 , а ні його представник не були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання. Вказує, що ОСОБА_1 стало відомо про прийняте рішення 08 липня 2025 року, а тому строк оскарження, слід рахувати саме з цієї дати.

Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника, чим істотно порушив процесуальні норми.

Також вказує, що огляд проводився за допомогою приладу Драгер, однак результату медичного огляну немає, а отже і не було науково обґрунтованих даних про вміст алкоголю в організмі.

Окрім цього вказує на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження враховую, що судовий розгляд проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому матеріалами справи не спростовується той факт, що копію повного тексту судового рішення ОСОБА_1 08 липня 2025 року, після чого у десятиденний строк, через представника подав апеляційну скаргу, а тому з метою доступу до правосуддя та дотримання права на захист, вважаю, що пропущений строк підлягає поновленню.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, з викладених підстав, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційних доводів, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вважаю, що вищезазначені вимоги закону дотримано в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254232 від 23 лютого 2025 року складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі Dreger Alcotest 6820, прилад №0487 з результатом 1,35 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та чеку-роздруківки проведеного тесту №2717, відповідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі №ARНК-0487; відеозаписом з боді-камер співробітників поліції на якому зафіксовані обставини події 23 лютого 2025 року та процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Також звертаю увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , при цьому будь - яких заперечень чи зауважень він не висловлював та з результатами проведеного огляду погодився.

Перевіряючи доводи захисту, враховую, що ОСОБА_1 на відеозаписі не заперечує факту керування транспортним засобом, при цьому сторонніх осіб в салоні автомобіля окрім нього не було, ключі від автомобіля та документи були саме у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що поза розумним сумнівом підтверджує факт керування транспортним засобом саме ним.

Твердження адвоката про відсутність законних підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу не є слушними, через те, що співробітниками поліції було повідомлено, що транспортний засіб BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинено на п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, що узгоджується і з даними рапорту співробітника поліції (а.с.4).

Доводи захисту щодо безпідставності висунутої вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та не відповідних ознак сп`яніння є необґрунтованими, оскільки працівниками поліції після встановлення особи водія ОСОБА_1 , в ході спілкування з останнім виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджується і відеозаписом та відповідно до вимог Інструкції останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора або в медичному закладі.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» з наступними змінами і доповненнями, зазначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі- поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу або проходженням медичного огляду, тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, які об`єктивно підтверджується відеозаписом, наразі немає підстав.

Звертається увага на те, що згідно даних відеозапису особою, яка притягається до адміністративної відповідальності під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння не повідомлялось, що останній діяв у стані крайньої необхідності чи будь-які інші виняткові чи непереборні обставини.

Апеляційні доводи щодо процесуальних порушень під час проведення огляду на стан сп`яніння вважаю неспроможними, з огляду на наступне.

На відеозаписі, зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду, так співробітниками поліції надано одноразовий мундштук, після чого ОСОБА_1 здійснив продув та результат тесту склав 1,35 проміле, при цьому останній будь-яких заперечень чи незгоди з результатом не висловлював та зазначив, що з результатами погоджується, у зв`язку з чим і не був доставлений до медичного закладу.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь - якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 ЗУ Про Національну поліцію України, поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі, а тому останній є належним та допустимим доказом.

Так, дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, відповідного зразка, процедуру проходження огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано на спеціальному технічному засобі відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Крім того, твердження адвоката щодо порушення права на захист не знайшли свого підтвердження, оскільки на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, також останній в протоколі в графі роз`яснення суті правопорушення та його права поставив свій підпис та підписав протокол без зауважень.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Маслаку І.П. строк на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Маслака І.П., - залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста