Справа №: 634/694/25
Провадження № 3/634/386/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., при секретарі Литвиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Сахновщинського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_1 надійшло три протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 804954 від 07.07.2025 року, серії ААД № 014484 від 01.07.2025 року, серії ЕПР 1 № 378479 від 01.07.2025 року ОСОБА_1 01.07.2025 року о 20.30 год по вул. Шевченка в сел. Сахновщина Харківської області керував транспортним засобом Газ 52 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2025 року, при цьому не вибравши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.9 А, 2.10 А, 13.1 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП - якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене суд вважає за доцільне об`єднати адміністративні матеріали за номером судових справ: 634/693/25, 634/694/25, 634/695/25 відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження, присвоївши справі №634/694/25.

У судове засідання з`явилися правопорушник та його захисник, правопорушник провину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнав, та пояснив, що 01.07.2025 року відпочивав у кума, де вживав алкогольні напої, у зв`язку із чим попросив свого знайомого на ім`я ОСОБА_2 сісти за кермо транспортного засобу. По дорозі сталася технічна несправність транспортного засобу відмовив гідропідсилювач, у результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода. Оглянувши місце події, правопорушник з товаришем зникли з місця ДТП.

Працівникам поліції після затримання не повідомляв, що за кермом транспортного засобу знаходилася інша особа.

З урахуванням викладеного правопорушник та його захисник просили закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом Газ 52 д.н.з. НОМЕР_1 не керував, був у салоні транспортного засобу у якості пасажира у стані алкогольного сп`яніння, а тому відсутні докази знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу та керування ним у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні докази затримання правопорушника, а отже, не є суб`єктом інкримінованих адміністративних правопорушень, тому відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що є товаришем правопорушника. 01.07.2025 року вони разом з правопорушником були у кума ОСОБА_1 , де правопорушник вживав алкогольні напої. У подальшому свідок запропонував ОСОБА_1 сісти за кермой його транспортного засобу, запевнивши, що має право керування транспортними засобами, що не відповідало дійсності. Під час руху транспортного засобу він, не впоравшись з керуванням, на перехресті з`їхав на узбіччя дороги, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. Впевнившись, що ніхто не постраждав, вони з правопорушником розійшлися по домівкам. Ремонт транспортного засобу у зв`язку з ДТП було здійснено правопорушником за власний рахунок.

Заслухавши правопорушника, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 01.07.2025 року о 20.30 год по вул. Шевченка в сел. Сахновщина Харківської області керував транспортним засобом Газ 52 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2025 року, та під час руху транспортного засобу не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце пригоди.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. б п. 2.3 ПДР України водій транспортного засобу повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Щодо інкримінованих правопорушнику адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 2.10 А ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу

Зі схеми ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів.

Доданими фотознімками, якими зафіксовано наявність пошкодження транспортного засобу автомобіля Газ 52 д.н.з. НОМЕР_1 .

Із письмових пояснень ОСОБА_4 , доданих до матеріалів справи, вбачається, що останній проживає за адресою АДРЕСА_2 . 01.07.2025 року близько 19.00 год., перебуваючи вдома, почув грохіт. Схожий на на падіння чогось металевого. Вийшовши на вулицю, помітив, що металевий стовбчик, який раніше використовувався, як світлофор, був зігнутий, на ньому були наявні сліди ДТП та фарби зеленого кольору. Свідок попрямував у напрямку вул. Корольова, де також помітив електроопору, яка мала ознаки ДТП та сліди фарби зеленого кольору. Біля домоволодіння Лавриненка свідок бачив транспортни йзасіб Газ -52 зеленого кольору, який мав пошкодження ДТП з правої сторони.

Позицію сторони захисту про те, що за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, водієм транспортного засобу Газ 52 д.н.з. НОМЕР_1 була інша особа, а не правопорушник, а отже ОСОБА_1 не є суб`єктом цього правопорушення, суд розцінює, як лінію захисту та спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Ані правопорушником, ані його захисником не наведено іншу версію подій, які мали місце 01.07.2025 року о 20.30 год., які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, вказані у протоколах про адміністративне правопорушення, та надали б можливість розумній, бесторонній людині дійти до висновку, що інкриміновані адміністративні правопорушення були вчинені іншою особою,а не правопорушником.

Суд, акцентує свою увагу на тому, що не заперечуючи факту ДТП, правопорушник під час складання протоколів про адміністративні правопорушення не повідомив працівнику поліції про іншу особу, яка керувала транспортним засобом.

До показань свідка сторони захисту, який повідомив, що є товаришем правопорушника, суд ставиться критично, оскільки вони не підтверджуються сторонніми особами та спростовуються іншими доказами.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) правопорушник чи його захисник до суду не надали.

Так, сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а отже, версія обвинувачення, підкріплена наявною у матеріалах справи доказовою базою, знайшла своє підтвердження.

Таким чином, приходжу до висновку, що вина правопорушника у вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується у своїй сукупності протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 014484 від 01.07.2025 року, серії ЕПР1 № 378479 від 01.07.2025 року відповідно, схемою місця ДТП та іншими матеріалами справи.

Тому, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за:

за фактом подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 014484 від 01.07.2025 року, за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів;

за фактом подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 378479 від 01.07.2025 року, за ст. 122-4 КупАП, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до частини 1 статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

При цьому, враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинене 01.07.2025 року, на момент розгляду справи в суді строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

За таких обставин, суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення, оскільки на час розгляду адміністративної справи строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, сплинув, що виключає можливість застосувати до правопорушника адміністративне стягнення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Щодо кваліфікації дій правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходжу з такого.

Згідно Висновку лікаря нарколога КНП «Сахновщинська ЦЛ`Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2025 року ОСОБА_1 01.07.2025 року о 21.58 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння 2.19%, що підтверджується довідкою ХОБСМЕ.

Із оглянутого відеозапису, відзнятого на боді комеру поліцейського, вбачається, що поліцейськими під час складання адміністративного матеріалу дотримана процедура освідування водія на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Правопорушнику інкримінується порушення п. 2.9 А Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення п. 2.9 А ПДР України щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, гляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 розділу І цієї Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Системно проаналізувавши положення КУпАП та Інструкції приходжу до висновку, що працівниками поліції додержано процедуру складання адміністративного матеріалу у відповідності до чинного законодавства.

Відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП стороною захисту мотивовано лише тим, що правопорушник за обставин, вказаних у протоколі, не виконував функції водія, й відсутні докази знаходження його за кермом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, правопорушником та його захисником не заперечується факт перебування ОСОБА_1 01.07.2025 року о 20.30 год. у стані алкогольного сп`яніння та подія дорожньо-транспортної пригоди, а судом встановлено, що за кермом транспортного засобу під час ДТП був ОСОБА_1 .

Інших доводів невинуватості правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стороною захисту не вказано.

Вина правопорушника у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 804954 від 07.07.2025 року, висновком лікаря нарколога КНП «Сахновщинська ЦЛ» Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом, довідкою ВП № 1 Берестинського РВП ГУ НП у Харківській області щодо наявності права керування у правопорушника, відеозаписом з бодікамери.

Отже, судом встановлено, що саме ОСОБА_1 01.07.2025 року о 20.30 год по вул. Шевченка в сел. Сахновщина Харківської області керував транспортним засобом Газ 52 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява N 303-A, п. 29).

Таким чином вважаю, що дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.33, 122-4, 124,ч. 1 ст.130, ст. ст.248,251,252,268,280,283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 в одне провадження, присвоївши справі №634/694/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повна постанова складена та проголошена 31.10.2025 року.

Суддя: