Справа № 711/7831/25
Номер провадження 3/711/2227/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, що надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 13 серпня 2025 року, близько 16:03 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виражалась нецензурною лайкою та застосовувала фізичну силу в бік свого зятя ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438313 від 20.08.2025, ОСОБА_1 ,13 серпня 2025 року, близько 16:03 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виражалася нецензурною лайкою та застосовувала фізичну силу стосовно свого зятя ОСОБА_2 в присутності малолітнього онука ОСОБА_3 . За вказані дії щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядаються з дотриманням ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом направлення смс-повідомлень за її заявою на вказаний у протоколі контактний номер телефону, про що свідчать відповідні довідки в матеріалах справи, однак в судові засідання не з`явилася, інтереси останньої представляла адвокат Білоглазенко Г. П.

У засіданні 16.09.2025 захисник Білоглазенко Г. П. повідомила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнає та не бажає приймати участь в судових засіданнях.

Захисник подала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовувала тим, що матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували наявність психологічного та фізичного насильства, а також контактування з постраждалою особою, а протокол про адміністративне правопорушення лише відтворює пояснення ОСОБА_2 . Незважаючи на те, що ст. 173-2 КУпАП є бланкетною нормою, протокол не містить посилання на конкретну норму діючого законодавства, що порушена ОСОБА_1 . Уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення особа, не здійснила дій, спрямованих на збирання доказів, обмежившись відібранням письмових пояснень від учасника конфлікту та склавши протокол. Протокол не може бути єдиним доказом вчинення правопорушення, а додані до нього заява, пояснення ОСОБА_2 , форма оцінки ризиків і диск є суб`єктивною оцінкою ОСОБА_2 та поліцейського і не можуть вважатися доказами. А тому вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано переконливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй адміністративних правопорушень за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Складання двох протоколів щодо однієї ситуації захисник розцінює виключно як штучне збільшення поліцейськими показників роботи.

Клопотання захисника суд долучив до матеріалів справи для подальшого врахування та вирішення під час постановлення остаточного рішення у справі.

В судове засідання також з`явився потерпілий ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 нецензурно висловлювалась на його адресу, завдавала йому тілесні ушкодження. За його словами, подібні дії з її боку повторюються неодноразово. Вказав, що під час останнього інциденту вона розірвала на ньому футболку, била його руками й ногами по нозі, хапала за одяг у районі грудей. ОСОБА_2 зазначив, що такі конфлікти тривають вже протягом двох років, а в поточному році подібні випадки мали місце вже кілька разів. За його словами, всі ці ситуації він фіксував на відео. Він повідомив, що в день події прийшов забрати дитину відповідно до графіка побачень, визначеного органом опіки та піклування. Конфлікт стався біля квартири колишньої тещі, де мешкає дитина. Все відбувалося на сходовій клітці. Щойно ОСОБА_1 вийшла з квартири одразу почала на нього нападати. ОСОБА_2 зазначив, що у 2024 році щодо ОСОБА_1 було винесено тимчасовий заборонний припис. За його словами, лише впродовж цього року він сім разів викликав поліцію за цією адресою, однак документальних підтверджень із собою на момент надання пояснень не має. Потерпілий наголосив, що конфлікти виникають через те, що йому не дають бачитися з дитиною. В останньому випадку ОСОБА_1 вчиняла агресивні дії щодо нього у присутності його малолітнього сина, натомість сам ОСОБА_2 її жодним чином не провокував, нецензурні жести не показував, не ображав, а мовчки знімав усе на свій телефон.

Як зазначила у засіданні адвокат Білоглазенко Г. П. та вказано у її клопотанні, конфлікт виник через вимоги ОСОБА_2 вивести дитину до автомобіля, який він зазвичай паркує за квартал від місця проживання ОСОБА_1 , що спричиняє додаткові незручності. За увесь період на матір та родичів дітей не було складено жодного протоколу за ненадання батькові дитини для побачень. Рішенням Служби у справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради № 285 від 04.07.2025 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з малолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » батькові встановлені конкретні дні та періоди для побачень і проведення часу з дітьми, і його колишня дружина ОСОБА_5 , її родичі, в тому числі ОСОБА_1 , добросовісно виконують це рішення та виводять малолітнього ОСОБА_3 з місця його проживання у вказані в рішенні дні. Натомість ОСОБА_2 безпідставно вимагає супровід сина до його автомобіля, який він залишає далеко від будинку, а коли його вимоги не задовольняють, одразу викликає поліцію. Зі слів захисника, у даному випадку відсутні ознаки домашнього насильства, а має місце виключно сімейний конфлікт між колишнім подружжям. ОСОБА_6 вказала, що складені протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам статті 256 КУпАП. Також адвокат звернула увагу на відсутність доказів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. За її словами, жодної фізичної шкоди не було завдано ані дитині, ані ОСОБА_2 . На переконання адвоката, у справі йдеться виключно про побутовий конфлікт між колишнім подружжям. Матеріали справи, за її оцінкою, не містять доказів, що свідчили б про вчинення фізичного чи домашнього насильства. Агресивна поведінка ОСОБА_1 була реакцією на вимоги ОСОБА_2 вивести дитину до машини.

У свою чергу ОСОБА_2 додав, що твердження іншої сторони про те, що він нібито вимагає виводити дитину до автомобіля, не підтверджено жодними доказами. На його думку, навіть якщо така вимога мала місце, це не може бути підставою для образ та штовханини. Він зазначив, що в той період, коли дитина проживала з ним, його колишня дружина безперешкодно забирала її без будь-яких конфліктів. ОСОБА_2 наголосив, що особи, які нападають і чинять агресію, мають бути покарані. Також він повідомив, що востаннє дитину йому передавав його колишній тесть ОСОБА_7 . Дитина на той момент перебувала в тамбурі, її передали безперешкодно, після чого він разом із дитиною одразу пішов без будь-яких конфліктів чи негараздів, натомість колишня теща при зустрічі щоразу провокує його на якісь конфлікти чи сварки.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_2 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи та переглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, приходжу до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під фізичним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП полягає саме в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру і передбачає наслідки насильства, а саме фактичне заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, для констатації наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення необхідно встановити чи вчинено нею будь-які діяння (дію або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, що завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

До протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД № 438312 від 20.08.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ВАД № 438313 від 20.08.2025 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП додано в копіях та оригіналах:

- електронний рапорт старшого інспектора чергової частини сектору моніторингу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Суровцева Д. В. від 13.08.2025 про результати відпрацювання поліцейськими виклику ОСОБА_2 13.08.2025 о 16:05 годині про його побиття колишньою тещею;

- протокол про прийняття від ОСОБА_2 заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.08.2025 про вчинення колишньою тещою домашнього насильства щодо нього в присутності малолітньої дитини;

- письмове пояснення ОСОБА_2 від 13.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 13.08.2025 висловлювалася в його бік нецензурною лайкою та наносила тілесні ушкодження в присутності його малолітнього сина ОСОБА_3 ;

- письмове пояснення ОСОБА_1 від 13.08.2025, відповідно до якого колишній зять ОСОБА_2 , прийшовши у відведений час побачитися з сином, затиснув дзвінок біля вхідних дверей, на що вона зробила йому зауваження, а ОСОБА_2 в свою чергу почав телефоном знімати її на відео, при цьому демонструючи нецензурні жести, кривляючись та махаючи ногами, в присутності малолітньої дитини;

-форму оцінки ризиків вчинення кривдником ОСОБА_1 домашнього насильства від 20.08.2025, відповідно до якої поліцейським уповноваженого підрозділу визначено середній рівень небезпеки для потерпілої особи ОСОБА_2 ;

- відеозапис з місця події, зроблений ОСОБА_2 , на якому зафіксовано, як він підійшов до під`їзду та зателефонував через домофон до квартири ОСОБА_1 ; коли остання взяла слухавку, ОСОБА_2 попросив вивести йому сина, на що ОСОБА_1 відповіла, щоб він піднявся до дверей. Піднявшись до вхідних дверей квартири, ОСОБА_2 кілька хвилин мовчки чекав, після чого, затримавши на кілька секунд кнопку вхідного дзвінка, відійшов. Після цього ОСОБА_1 вивела малолітнього хлопчика і одразу почала агресивно висловлюватися на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, вигукуючи, щоб він пішов геть, після чого почала завдавати йому ударів руками, штовхати та розмахувати ногами, проганяти. При цьому ОСОБА_2 не вимовив жодного слова, лише мовчки вів зйомку. Дитина увесь час була присутня при діях дорослих. Під час чергової словесної образи ОСОБА_1 . ОСОБА_2 дитина стала на захист батька, вигукуючи до бабусі: «Сама ти така!»;

- копію листа т.в.о заступника начальника ЧРУП ГУНП в Черкаській області до Служби у справах дітей Черкаської міської ради про складання стосовно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства у присутності малолітньої дитини.

Проаналізувавши у сукупності письмові докази та відеозаписи з місця події, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо події 13.08.2025,суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю, оскільки ОСОБА_1 як колишня родичка демонструвала явні ознаки агресивної поведінки в бік ОСОБА_2 , допустила щодо нього нецензурні вислови і образи, а також застосувала фізичну силу у вигляді штовхання та ударів. Сам потерпілий ініціатором конфлікту не був, жодних ознак агресії не виявляв, відеозаписом не зафіксовано будь-яких образливих жестів чи рухів з його боку щодо ОСОБА_1 , які могли б спровокувати останню на сварку. Суд також враховує, що така поведінка кривдника щодо постраждалої особи безумовно носить негативне емоційне забарвлення та викликає у потерпілого наслідки психологічного характеру у вигляді емоційної нестабільності, переживань і т.п. Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не пов`язує настання відповідальності лише з наслідками для фізичного стану і здоров`я потерпілого. Навпаки дії кривдника у вигляді штовхання та ударів так само спричиняють в першу чергу наслідки психологічного характеру.

Частиною другою ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, вказаних у ч. 1, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Разом з тим, дослідивши наявні докази, суд дійшов до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 2 статті 173-2 КУпАП, які б підпадали під ознаки дій психологічного або фізичного характеру вчинених стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що домашнє насильство вчинене ОСОБА_1 стосовно свого колишнього зятя ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини, однак не щодо неї безпосередньо, як це передбачено ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП необхідно встановити, що діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), умисно вчинялися саме стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи і внаслідок таких діянь завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого - дитини.

Варто зазначити, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона вчинила домашнє насильство стосовно колишнього зятя ОСОБА_2 у присутності малолітнього внука ОСОБА_3 .

При цьому у протоколі в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення не зазначено конкретних дій ОСОБА_1 , вчинених саме щодо малолітнього внука, як це передбачено у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто які дії проти дитини були нею здійснені та яка шкода завдана фізичному або психічному здоров`ю цієї дитини.

19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, яким стаття 173-2 «Вчинення домашнього насильства» викладена в новій редакції.

Вищевказаним Законом (№3733-IXвід 22.05.2024) одночасно були внесені зміни і до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), якою тепер визначено, що якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Таке формулювання поняття потерпілого призводить до наступного висновку: якщо правопорушення вчинено не стосовно неповнолітньої чи малолітньої дитини, а тільки у її присутності, то така дитина визнається потерпілою, однак відсутня необхідність у цьому випадку складати окремий протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки жодних дій щодо дитини вчинено не було.

Натомість, працівниками поліції було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналіз статей 9, 33, 245, 252 КУпАП вказує на те, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а також належних і достатніх доказів її вини у вчиненні цього правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, сімейний та майновий стан, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 за вчинення 13.08.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу.

Такий вид впливу, на думку судді, буде достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП суд має вирішити питання про необхідність або відсутність необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу. При розгляді цього питання суд враховує ставлення потерпілого, який не наполягав на направленні ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників, а також відсутність у справі відомостей про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, систематичність таких дій та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з визначенням середнього рівня небезпеки для постраждалої особи..

З огляду на вказане, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення дозволяють не направляти порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300--2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 173-2, 173-8, ч.1, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали № 711/3831/25, провадження № 3/711/2227/25; № 711/3832/25, провадження № 3/711/2228/25, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши йому номер 711/7831/25.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягненняу виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Реквізити для сплати: одержувач платежу ГУК у Черк. обл./тг м. Черкаси/21081100, , банк отримувача Казначейство України, МФО: 899998, рахунок отримувача UA0023759.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Реквізити для сплати: одержувач платежу ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації 22030106.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко