Справа №: 398/3860/25
провадження №: 3/398/1218/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірина Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу серії ВАД № 685674 від 22 червня 2025 року цього дня близько 11 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 , в магазині «Маркетопт» ОСОБА_1 таємним шляхом здійснила дрібну крадіжку з полиці магазину, а саме: пляшку горілки 0,5 л. «Житня сльоза» вартістю 89,90 грн.

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Крім того, постановами суду від 29 серпня 2025 року, 22 вересня 2025 року та 21 жовтня 2025 року до ОСОБА_1 застосовано привід, який доручено здійснити Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області. Однак зазначені постанови суду залишились без виконання, явка ОСОБА_2 в судове засідання не забезпечена. Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області надав до суду рапорт, згідно з яким ОСОБА_1 відсутня за місцем свого проживання та уникає зустрічі з правоохоронними органами.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконала процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду, не повідомила про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надала, з метою виконання завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, щодо своєчасного з`ясування обставин кожної справи, враховуючи принцип розумності строків розгляду справ судом, на який покладено обов`язок швидкого здійснення правосуддя, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст. 256 КУпАП).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що при виявленні поліцейським адміністративного делікту він повинен його задокументувати склавши на особу правопорушника протокол про адміністративне правопорушення, в якому серед іншого має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові особи, яка вчинила правопорушення. В свою чергу Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 передбачені правила заповнення даного документу: «у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла))».

До основних повноважень поліції відповідно до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» відносяться, зокрема, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення; доставка у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення тощо.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення; якщо зовнішні ознаки особи або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції (положення ч. 2-6 Закону України «Про національну поліцію»).

Згідно зі ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.

Адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години (ч. 1 ст. 263 КУпАП).

Із системного аналізу зазначених положень законодавства України слідує, що поліцейський після виявлення особи, щодо якої існує достатньо підстав вважати, що вона причетна до вчинення адміністративного правопорушення, має встановити її прізвище, ім`я та по батькові шляхом перевірки документів, що посвідчують особу, та відобразити зазначені відомості у протоколі про адміністративне правопорушення. У разі, якщо встановити зазначені відомості на місці вчинення правопорушення неможливо та вичерпані, передбачені законом можливості щодо такого встановлення, закон наділяє поліцейського правом застосувати до такої особи захід впливу у виді адміністративного затримання з метою встановлення цієї особи та подальшого складання адміністративного матеріалу на строк, що не може перевищувати трьох годин.

Разом з тим, з дослідженого судом відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення, встановлено, що поліцейські, прибувши за викликом до магазину «Маркетопт» за фактом крадіжки, почали спілкуватися з особою, на яку вказали працівники магазину як на таку, що здійснила цю крадіжку. Під час з`ясування її прізвища, ім`я та по батькові вона повідомила « ОСОБА_3 », документів, що посвідчують особу із собою не мала та поліцейським їх не надала, також повідомила, що документи перебувають у будинку її знайомої, до якого вона зараз доступу не має. Далі поліцейські з використанням електронного пристрою (смартфону) з`ясували дані цієї особи - ОСОБА_1 , про що і зазначили в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому в графі «особу встановлено» зазначили паспорт громадянина України НОМЕР_1 .

Крім того, суд не може залишити поза увагою, що в інших матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 червня 2025 року, письмових поясненням ОСОБА_4 від 22 червня 2025 року, особою, що підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушенні, зазначена « ОСОБА_3 ».

У зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання та незабезпечення її прибуття органами поліції відповідно до постанови про здійснення приводу, суд також позбавлений можливості встановити особу правопорушника безпосередньо під час розгляду справи.

Разом з тим, суддя зазначає, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 22 червня 2023 року у справі № 752/5417/19, сформував висновок про те, що протокол є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлює, зокрема, чи відповідає протокол вимогам закону, чи його складено відповідно до вимог КУпАП, чи достатньо матеріалів та доказів для притягнення особи до адміністративної відповідальності тощо.

Таким чином, суд при дослідженні матеріалів справи, дійшов висновку, що поліцейськими не було належним чином та у передбачений законом спосіб встановлено особу, щодо якої вони мали підстави вважати про причетність до вчинення адміністративного правопорушення, відтак протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , викликає у суду об`єктивний сумнів у його законності та відповідно належності і допустимості як доказу у справі, що тягне за собою неможливість правильного вирішення справи на його основі.

При цьому, встановлення особи, яка скоїла адміністративне правопорушення - його суб`єкта, є обов`язковим для визначення складу адміністративного правопорушення як сукупності ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, суд дійшов висновку про те, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оскільки суд не розглядав провадження у справі про адміністративне правопорушення по суті з підстав визнання неналежним та недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення, то підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю належними та допустимими доказами наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, ч. 1 ст. 51, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 256, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя І.П. Шинкаренко