Справа № 358/2053/25 Провадження № 3/358/840/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Буравова К.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі та визнане суддею доведеним.

18 жовтня 2025 року близько 20 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, принизливими словами та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдав шкоди психологічному чи фізичному здоров`ю потерпілої.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засідання 30.10.2025 неповнолітній ОСОБА_1 , у присутності свого законного представника ОСОБА_3 , повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та щиро розкаявся у скоєному.

Законний представник ОСОБА_1 - мати ОСОБА_3 , в судовому засіданні запевнила, що вживатиме всіх необхідних заходів для недопущення подібних випадків у майбутньому. Просила суд суворо не карати сина, оскільки він є неповнолітнім та наразі не працює.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, та його законного представника,дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

- фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

- психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Об`єктивна сторона ч.1ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно зі ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Факт правопорушення тавина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ВАД № 712333 від 29.10.2025, що складений відносно ОСОБА_1 , в якому викладені обставини адміністративного правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.10.2025, згідно якого ДОП СП ВП№2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Семерик К.В. прийняла усну заяву ОСОБА_2 про те, що 18.10.2025 близько 20 год її брат ОСОБА_1 прийшовши до додому в стані алкогольного сп`яніння, вчинив з нею словесну сварку в ході якої ображав її нецензурною лайкою, тягав за волосся та погрожував фізичною розправою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.10.2025 та 29.10.2025, долученими до протоколу (на окремих аркушах), відповідно до яких 18.10.2025 близько 20 години ОСОБА_1 , після вживання алкогольних напоїв, вчинив з нею словесну сварку в ході якої ображав її нецензурною лайкою, тягав за волосся та погрожував фізичною розправою, після чого вона викликала працівників поліції;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.10.2025 та 29.10.2025 (на окремих аркушах), з яких убачається, що він 18.10.2025 близько 20 годинипосварився з сестрою ОСОБА_2 , через те що вона без дозволу користувалася колонкою, яку надала йому покористуватись подруга;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 18.10.2025, де зазначено що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 18.10.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували вдома і в цей час додому повернувся син ОСОБА_1 який перебував у стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку з сестрою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її та тягав за волосся, вів себе агресивно.

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 18.10.2025, згідно яких вона є знайомою ОСОБА_3 та 18.10.2025 близько 20 години стала свідком конфлікту між дітьми ОСОБА_3 , а саме сином ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ображав її дочку ОСОБА_7 ;

- поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

Згідно характеристики виданої ДНЗ "Богуславський центр професійно-технічної освіти" №42 від 22.10.2025, ОСОБА_1 є студентом групи №17, навчається за професіє «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, має позитивну характеристику.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Висновки суду

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 статті 173-2 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи про адміністративне правопорушення й доведена в повному обсязі.

При накладенні стягнення, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, є вчинення правопорушення неповнолітнім та його щире каяття у вчиненому.

Згідно ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність правопорушника за вчинене адміністративне правопорушення, є вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно зі ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

На момент вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 виповнилося повних 16 років, отже він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.З огляду на особу правопорушника, який вчинив адміністративне правопорушення у неповнолітньому віці, характер вчиненого діяння, щире каяття, позитивну характеристику та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за можливе, відповідно до статті 13 КУпАП, застосувати до нього захід впливу, передбачений статтею 24-1 КУпАП, попередження.

Відповідно до положення статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбаченої законом.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями у розумінні ст. 23 КУпАП, а становлять альтернативні виховні заходи, які можуть бути застосовані, якщо перевиховання неповнолітнього можливе без накладення адміністративного стягнення.

Оскільки суд застосовує до неповнолітнього ОСОБА_1 , заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, які не є адміністративним стягненням у розумінні ст. 23 КУпАП, судовий збір у даній справі стягненню не підлягає.

Керуючись ст.9, 10 , ст. 24-1, 33-35, 39-1, ч. 1 ст. 173-2, 255 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та і застосувати відносно нього захід впливу передбачений ст. 24-1 КУпАП у вигляді - попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Суддя К. І. Буравова