КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.25 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., за участі: особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Варчука А.Б., потерпілого ОСОБА_2 та адвоката Проця В.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміеністративне правопорушення серії ЕПР1№ 414554, 06.08.2025 року, о 18 год. 07 хв., за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Блажіївка, автомобільна дорога О-02-08-02, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом, автомобілем «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, усвідомлюючи відповідальність, велася відеофіксація обставин події на портативні відеореєстратори працівників поліції № 476148 і № 475579, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП..

06.08.2025 року, о 18 год. 05 хв., за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Блажіївка, автомобільна дорога О-02-08-02, між с. Блажіївка та с. Зузулинці, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом, автомобілем «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів, щодо повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом, автомобілем «SKODA SUPERB», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п. 12.3 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

11.08.2025року, постановою суду, адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, були об`єднані в одне провадження.

Особа, яка приитягається до адміністративної відпровідальності, ОСОБА_1 відмовився від дачі показань відповідно до положень ст. 63 Конституції України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 надав пояснення, згідно яких він з дружиною їхав на транспортному засобі з с. Саммгородок в напрямку с. Дубові Махаринці. Рухався зі шкидкістю 45-55 км/за год., ближче до правого краю проїжджої частини. Під`їжджаючи до с. Блажіївка, об`їхав гілку, рухався далі, ближче до правого краю проїжджої частини, потім відчув удар у задню ліву частину автомобіля, який був спричинений іншим транспортним засобом, внаслідок удару даний транспортний засіб розвернуло і він повторно зіткнувся з передньою лівою частиною його автомобіля. Потім той транспортний засіб зупинився. З водійського сидіння він бачив, як вийшов ОСОБА_3 , інших людей в тому транспортному засобі не було. Водій сказав йому, що не помітив його автомобіль на дорозі. Зазначив, що ОСОБА_3 був в стані алкогольного сп`яніння, він відчував запах алкоголя від нього.

Представник потерпілого ОСОБА_4 зазначив про наявність в дліях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та 124 КУпАП, підтримав позицію потерпілого, у тому числі й висловлену у письмовому клопотанні від 03.11.2025 р.

Свідок ОСОБА_5 показала, що є дружиною потерпілого, є працівником поліції, працює в штабі. Показала, що вона з чоловіком 06.08.2025 р. їхали в с. Дубові Махаринці. Від с. Зозулинці до с. Блажіївка сталося ДТП. Їх автомобіль наздогнав автомобіль "Ауді", ударив в ліву частину їїх транспортного засобу, потім "Ауді" розвернуло і він врізався в передню частину їх авто. Чоловік вийшов з їх транспортного засобу, а з автомобілю "Ауді", з водійського сидіння, вийшов ОСОБА_1 . Відразу ОСОБА_3 сказав; "Як? Як я Вас не побачив". Зазначила, що вони з чоловіком рухались по своїй смузі, по правій частині, викликали 102. В калініченко були ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю, порушена координація рухів, поведінка не відповідала обстановці. Зазначила, що під час руху була гілка на зустрічній смузі, вони з чоловіком змістились справо, ближче до узбіччя, проїхали 10-15 м та відчули удар. Зазначила, що приїхали за їх викликом працівники поліції. Також вказала, що вона є працівником поліції, працює в штабі, інспектори їй не підпорядковуються. Додатково показала, що рухались з чсоловіком зі швидкістю 45-50-55 км/за год., була погана погода. Після першого удароу їх автомобіль трошки посунуло, потім був другий удар. Вважає, що після першого удару автомобіль проїхав їх приблизно 5 м. Зазначила, що автомобіль "Ауді" після ДТП відраху був в неї на виду, вся його права сторона, з автомобілю ніхто, крім ОСОБА_3 , не виходив.

Свідок ОСОБА_6 показав, що бів в складі патруля поліції, коли з`явились за викликом на місце ДТП. ОСОБА_7 була асфальтована, сторонніх предметів не було, водій ОСОБА_3 відмовився від підпису. Він склав схему ДТП, пред`явив двом водіям. Під час складання схеми керувався показаннями водія ОСОБА_8 , водій ОСОБА_3 відмовився від пояснень та склав схему з фактичнгим розташуванням транспортних засобів. Фіксація спочатку велася на боді камеру, потім сіли батарейки, велася фіксація на мобюільний телефон. Перше місце зіткнення позначив храстиком. Визначив його з пояснень учасників. Відстань від місця зіткнення 1 до місця зіткнення 2 не встановлював. На схемі зазначено місце розташування транспортних засобів після ДТП. В підпорядкуванні свідка ОСОБА_8 не перебуває, знайомі, робочі стосунки. Пояснення водія відповідали ушкодженням, які були на транспортних засобах, водій "Ауді" давав нечіткі пояснення, пояснення фактично давав водій іншого транспортного засобу (Губар). Схема відображає події, за якими транспортні засоби олтримали механічні пошкодження.

Свідок ОСОБА_9 зазначив, що був в складі групи поліцейських, які прибули за викликом. Виявили ДТП за участю 2 транспортних засобів, змалювали схему, склали протоколи про адміністративні правопорушення. Він схему не складав. Зазначив, що фіксували пошкодження транспортних засобів, опитували водіїв, з`ясовували хто яким транспортним засобом керував. Зазначив, що ОСОБА_10 працює в батальйоні, він 2 місяці як переведений на цю службу, раніше ОСОБА_11 не знав, пару раз в ОСОБА_12 бачив ОСОБА_8 . Освідування водія ОСОБА_8 не проводилось, не було потреби, не було зовнішніх ознак сп`яніння. Він не пам`ятає наявність перешкод на місці зіткнення. Коли сіли боді камери, була фіксація на мобільний телефон, про це прописано в рапорті. Ніхто не звертався з пропозицією скласти матеріали на користь однієї чи іншої сторони. Він особисто не фіксував на телефон оформлення матеріалів.

Захисник Варчук А.Б. в судовому засіданні просив закрити провадження по обом епізодам адміністративних правопорушень, зазначив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, але від удару був розгублений та не міг правильно відповідати на запитання. Фактично ДТП була спричинена з вини потерпілого, ОСОБА_1 не порушував правиол дорожнього руху. Схема не відображає обставин ДТП, а тому не може братись до уваги. Крім того, ОСОБА_1 не був в стані алкогольного сп`яніння, направлення на проходжеення огляду йому не вручалось, а тому він був позбавлений можливості самостійно в лікарні пройти огляд на стан сп`яніння. Вважає, що дружина потерпілого є працівником поліції та відповідні інспектори, які прибули на місце ДТП є у її підпорядкуванні, а тому склали матеріали на їх користь.

Вислухавши пояснення потерпілого, представника, захисника та свідків, дослідивши надані докази правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, у тому числі оглянувши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи з нагрудних камер співробітників поліції, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступних підстав.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир ОСОБА_4 та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується порушнику, передбачає дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п.п. 3 та 4 розділу ІІ Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків. Вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

Вказані положення застосовуються згідно п. 7 розділу І Інструкції, у якому зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проте, щодо порядку та процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , 06.08.2025 року, суд зазначає наступне.

З відеозапису під назвою «06_08_2025 ОСОБА_13 ) ЕПР1 414564» (тайм код 09:54) з нагрудного відеореєстратора вбачається, що працівником поліції було виявлено у водія ОСОБА_14 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушення координації рухів, після чого запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестеру «DRAGER», на що ОСОБА_1 відмовився, однак надалі (тайм код 13:46) заявив, що «Давайте їдемо, давайте на комісію».

На відеозаписах з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції № 475579 та № 476591, не зафіксовано, щоб працівники поліції пропонували пройти водію огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Таким чином, поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, було істотно порушено п. 7 розділу І Інструкції.

Таким чином, єдиними підставами для направлення особи на огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я є відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами огляду, проведеного поліцейським.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Таким чином, поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, було істотно порушено п. 7 розділу І Інструкції, положення ст. 266 КУпАП та фактично відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку зафіксовано не було.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки грубо порушені процедури проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Щодо епізоду за ст. 124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинно-наслідковим зв`язком між наведеними діяннями та наслідками.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Як визначено в загальних положеннях ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Отже, ОСОБА_1 належить до учасників дорожнього руху, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями потерпілого, свідків у судовому засіданні

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 414578 від 06.08.2025 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.08.2025 року, за участі транспортних засобів: автомобіля «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , 14.09.1989 та автомобіля «SKODA SUPERB», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому суд звертає увагу, що локалізація пошкоджень транспортних засобів відповідає зазначеній схемі та узгоджується з іншими дослідженими доказами по справі (протоколом, поясненнями ОСОБА_2 );

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 06.08.2025 року, у яких він зазначив, що 06.08.2025 року, близько 17 год. 45 хв, на власному транспортному засобі, автомобілі «SKODA SUPERB», державний номерний знак НОМЕР_2 , разом з дружиною виїхав з с. Самгородок в напрямку с. Дубові Махаринці, почував себе добре, алкогольних напоїв та лікарських препаратів не вживав. Рухаючись по автомобільній дорозі О-02-08-02, в напрямку с. Дубові Махаринці, з швидкістю 45-55 км/год, якнайближче до правого краю проїжджої частини з дотриманням правил ПДР, під`їжджаючи до с. Блажіївка на прямій ділянці дороги він відчув різкий удар у задню частину свого автомобіля, після чого автомобіль, що здійснив зіткнення, внаслідок удару розвернуло і він здійснив зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля «SKODA SUPERB», потім транспортні засоби зупинилися. Надалі ОСОБА_2 , вийшов із машини та побачив, що його автомобіль отримав механічні пошкодження передньої та задньої лівої частини. Підійшовши до транспортного засобу, автомобіля «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , темного кольору, яке здійснило зіткнення з його транспортним засобом «SKODA SUPERB», побачив, що за кермом знаходився відомий йому громадянин ОСОБА_15 , який був одягнутий в сіру футболку, джинсові шорти, світлого кольору та перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка вимова та запах алкоголю. На його запитання, як так сталося, ОСОБА_1 , відповів, що не помітив його автомобіля («SKODA SUPERB») на дорозі. Надалі ОСОБА_2 запитав в дружини та ОСОБА_1 чи не потребують вони медичної допомоги, від чого останні відмовилися, так як жодних тілесних ушкоджень не отримували та почувалися добре, після чого здійснив виклик на лінію «102», для прибуття наряду поліції оформлення ДТП.

Суд вилучає з переліку доказів, рапорт працівника поліції від 06.08.2025 року, у зв`язку з тим, що він являється службовим документом.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 06.08.2025 року, останній відмовилася від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, а тому вказані пояснення не несуть жодного доказового значення по даному провадженню.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Вище зазначена інформація спростовується матеріалами справи, а саме: поясненнями свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких він зазначив, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом, автомобілем «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції під назвою «06_08_2025 Калініченко (Ільченко) ЕПР1 414564» загальною тривалістю 17 хв. 59 с. на якому, о 17 хв. 43 с., зафіксований момент, під час якого ОСОБА_1 відповідаючи на коментарі очевидців події сказав «Що наробив? Я їхав (нецензурна лайка)», а також на відеозаписі під назвою «06_08_2025 Калініченко (Ковальчук) ЕПР1 414564» (тайм код 04:44) відповідаючи на запитання працівника поліції «Як так сталося, з ваших слів ?», ОСОБА_1 відповів «Обганяв, а він мене підрізав».

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме:

- п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Тобто, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП України, а саме, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за кожне правопорушення враховуються характер кожного вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його не надані суду, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" підстави для звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 283 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави на розрахунковий рахунок: UA0002001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, отримувач: ГУК у Вінницькій області/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, на розрахунковий рахунок:UA0026001,код класифікації доходів бюджету: 22030106, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106,місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілими.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач