Провадження № 3/344/5737/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: суду невідомо,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до вимог ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України підполковник є начальником за військовим званням для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів.

Приписами ст. ст. 11-16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї ; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов' язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджено наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності, організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням.

Відповідно до п. 7 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04.08.2000 та п. 6 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017, обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним.

Згідно з функціональних обов`язків, затверджених ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 25.12.2024 року, начальник відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 зокрема відповідає: за матеріальне і технічне забезпечення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області; за стан обліку матеріальних засобів і технічних засобів; за готовність відділу забезпечення до виконання завдань за призначенням; за організацію обліку та збереження документів у відділі забезпечення.

Також він зокрема зобов`язаний: керувати діяльністю служб, проводити заняття щодо організації тилового та оперативного забезпечення; організовувати своєчасне забезпечення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області матеріальними засобами; організувати отримання матеріальних засобів, забезпечити водопостачання, планувати роботу автомобільного транспорту, здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання; службах; організувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у організувати і контролювати ведення встановленого обліку та звітності по службах; якісно і своєчасно відпрацьовувати документи, складати та подавати звітність по службах тилу та оперативного забезпечення відповідно до табелю термінових донесень; здійснювати контроль за чіткістю і правильністю застосування, ощадного використання паливно-мастильних матеріалів, контролювати норми використання ПММ та достовірне відображення використання ПММ у шляхових листах.

Отже, підполковник ОСОБА_1 за своїм військовим званням службовими обов`язками наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та є військовою службовою особою.

Однак, підполковник ОСОБА_1 під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин.

Так, комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 у період часу із 18.07.2025 року по 15.09.2025 рік проведено службове розслідування з метою з`ясування реального обсягу розбіжностей між обліком служби паливно-мастильних матеріалів відділу забезпечення та відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат, причини та передумови їх виникнення.

За результатами проведеного службового розслідування, виявлено нестачу паливно-мастильних матеріалів - бензину автомобільного A-95 у кількості 1229 кг., на суму 57 750,71 грн., палива дизельного ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 4457 кг., на суму 70 376,03 грн., рідини охолоджувальної ТОСОЛ А-40 M PREMIUM у кількості 100 кг., на суму 1 690,00 грн.

Причинами нестачі вказаних паливно-мастильних матеріалів стали відсутність дієвого контролю за обліком військового майна та за використання паливно-мастильних матеріалів з боку підполковника ОСОБА_1 ..

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Однак, в матеріалах справи є заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, вину свою визнає та просить застосувати мінімальний розмір штрафу.

Прокурор Негрич Н.М. просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення та застосувати до нього покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд дійшов висновку, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, повністю доведена протоколом про адміністративне правопорушення № 56 від 15 жовтня 2025 року, копією функціональних обов`язків начальника відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , копією акта службового розслідування, копією наказу, копією пояснень ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Отже, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення винного до вчиненого правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Однак, згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Людмила АНДРУСІВ