Справа № 478/1193/25 Провадження № 3/478/352/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., за участю секретаря судового засідання Крюкової О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Казанківського районного суду Миколаївської області в провадження судді Іщенко Х.В. надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП з підстав, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608225 від 26.09.2025 року.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.09.2025 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по вул. Миру, 127/А в с-щі Казанка Баштанського району Миколаївської області, здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, а саме продала дві пачки сигарет марки «MarshaII» без марок акцизного збору по ціні 70 грн за пачку, чим порушила вимоги ч. 9 ст. 65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Про місце і час розгляду справи ОСОБА_1 була сповіщена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та враховуючі дійсні оставини справи просила закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

В силу приписів ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

При цьому, у відповідності ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимогст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608225 від 26.09.2025 року, 26.09.2025 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 та належить ФОП ОСОБА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, а саме продала дві пачки сигарет марки «MarshaII» без марок акцизного збору по ціні 70 грн за пачку, чим порушила вимоги ч. 9 ст. 65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Так, положення ч. 1 ст. 156 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1 встановлюють відповідальність за здійснення роздрібної або оптової торгівлі, зокрема тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, ст. 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема - Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Як слідує з обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , вона здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору, тоді як Закон України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби», в якому визначено поняття акцизного збору, на момент складання цього протоколу втратив чинність.

Разом з цим, суд зазначає, що поняття акцизного податку визначено в Податковому кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Так, відповідно до п. 14.1.4. ст. 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Із викладеного слідує, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП можливо притягнути особу, яка є суб`єктом господарської діяльності, тобто є специфічним суб`єктом, який наділений законом спеціальними, властивими йому ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку.

Тому, для притягнення особи до відповідальності зач.1 ст.156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації тютюнових виробів, не зафіксовано і самого факту реалізації вказаних товарів, не отримано чеків з РРО про таку реалізацію.

Також, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

У вказаному протоколі також відсутні дані щодо отримання грошей від продажу тютюнових виробів, тобто, виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за реалізацію тютюнових виробів, в матеріалах справи відсутні і під час складання протоколу не вилучалися.

Формулювання в протоколі вчинення правопорушення в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП. Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад. Протокол сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції «добровільно видала» їм 2 пачки цигарок «MarshaII», які знаходились у приміщені магазину, що жодним чином не підтверджує факту здійснення торгівлі (продажу) вказаними цигарками.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться розбіжність в кількості реалізованих цигарок, яка не усунута в ході розгляду справи. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення особою, яка склала протокол зазначено, що реалізовано (продано) було дві пачки цигарок «MarshaII», тоді як у письмових пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи зазначено, що всього в приміщені магазину було 3 пачки цигарок, нею було продано 1 пачку цигарок «MarshaII», дві пачки вилучили працівники поліції.

Інших доказів, які б підтверджували торгівлю ОСОБА_1 тютюновими виробами матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Суд не бере до уваги фотознімки, оскільки з них неможливо однозначно встановити обставини, які підлягають доведенню у цій справі про адміністративне правопорушення. На фотознімках відсутні дата, а також будь-яка прив`язка до місцевості; зображено тільки дві пачки цигарок.

Слід зазначити, що суб`єктами правопорушення передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП, зокрема, є працівники підприємств (організацій) торгівлі. З матеріалів справи не вбачається, що станом на момент події та день складання протоколу про адміністративне правопорушення - 26.09.2025 року ОСОБА_1 працювала на посаді продавця в магазині розташованого по АДРЕСА_2 та належить ФОП ОСОБА_2 .

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

За вказаних обставин, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , що є обов`язком елементом суб`єктивної сторони правопорушення у вчиненні інкримінованого їй діяння в судовому засіданні, поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 156 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 265 КУпАП, суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статях 234-1, 234-2, 244-4, 262, 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Враховуючи вище викладене тютюнові вироби без марок акцизного збору, а саме 2 пачки сигарет «MarshaII», які вилучені з приміщення магазину «Рундучок» с-щі Казанка (Миру 207/А) та зберігаються у Казанківському секторі № 1 відділенні поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, повернути володільцю.

Керуючись ст. 36, п. 1 ст. 247, ст. ст. 276 - 280, 283 - 285 КУпАП, судя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені з приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який розташований в с-щі Казанка (Миру 207/А) ФОП ОСОБА_2 тютюнові вироби, а саме: 2 пачки сигарет «MarshaII» які зберігаються у секторі поліцейської діяльності № 1 відділенні поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області, - повернути володільцю.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Х.В. Іщенко