КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/4369/25 Головуючий у І інстанції Бондаренко М.С.
Провадження № 33/824/2830/2025 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучерука Максима Васильовичана постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кучерук М.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року скасувати, провадження у даній справі закрити, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кучерук М.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки останній день оскарження даної постанови припав на вихідний день, тому апеляційна скарга подана наступного дня.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кучеруку М.В.строк на апеляційне оскарження, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги по суті справи зводяться до того, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам, які свідчать про порушення водієм автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Скаржник зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а не на зелений, що підтверджується також довідкою про режим роботи світлофорного об`єкта Харківське шосе - вул. Тростянецька, що має безпосереднє значення для правильного вирішення справи.

Вказує, що в ситуації, яка склалась, водій ОСОБА_1 , розпочинаючи рух в крайній правій смузі по вул. Тростянецька в напрямку вул. Вербицького, не міг бачити автомобіль «Peugeot», який виїхав на перехрестя та став небезпекою для водія ОСОБА_1 . Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кучерук М.В. звертає увагу на те, що перед початком руху його довірителю обмежував видимість автомобіль «Skoda», який рухався у лівій смузі від нього, саме тому ОСОБА_1 складно було виявити автомобіль «Peugeot».

З огляду на такі обставини, в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 16.5 ПДР та, відповідно, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, адвокат вважає, що в матеріалах адміністративної справи не повністю відображено дійсні обставини, а відтак відсутні законні підстави притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності.

Представник ОСОБА_3 , власниці автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , адвокат Облетов А.І. направив на адресу апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу.

Вказує, що на думку потерпілої сторони, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва є законною, обґрунтованою, а судовий розгляд було проведено з дотриманням норм права, з можливістю реалізації права на захист та презентації власної позиції перед судом.

Посилаючись на обставини, зафіксовані на відеозаписах (таймкод 15:38:00), звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що автомобілі «Skoda» та «Audi» розпочали рух перехрестям в той час, коли автомобіль «Peugeot» вже майже на середині перехрестя, перебуває на ньому 7 сек. та ще не закінчив проїзд.

Зіткнення між транспортними засобами «Audi» та «Peugeot» відбувається в той час (таймкод 15:38:05), коли останній вже мінімум 12 секунд перебуває на перехресті та до моменту зіткнення все ще не завершив його проїзд.

При цьому, динаміка руху автомобіля «Audi» до моменту зіткнення є такою, що йде з очевидним випередженням швидкісного режиму автомобілів, що рухаються у попутному з ним напрямку.

Зазначене на думку адвоката Облетова А.І. свідчить про те, що водій ОСОБА_1 , замість того, щоб впевнитися в безпечності початку руху, особливо за умов обмеженого огляду з місця водія (як він сам про це стверджує), розпочав рух з явним прискоренням, випереджаючи транспортні засоби, які рухались попутно, при цьому порушуючи вимоги п. 16.5 ПДР та не надаючи перевагу в русі автомобілю «Peugeot», який закінчував рух перехрестям.

Вказує, що посилання сторони захисту на можливий виїзд автомобіля «Peugeot» на перехрестя на жовтий сигнал світлофора жодним чином не спростовує факту порушення п. 16.5 ПДР М'якотою І.А.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Кучерук М.В. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Також, на підтвердження доводів скарги, просили долучити до матеріалів справи Висновок експерта №126/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин і механізму ДТП, проведеного судовим експертом ОСОБА_4 .

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник ОСОБА_3 - адвокат Облетов А.І. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Карманов В.В. також заперечував проти апеляційної скарги, просив долучити до матеріалів справи Висновок експерта №027-25 від 20 серпня 2025 року, складений судовим експертом Григор'євим О.І.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до справи на стадії апеляційного розгляду висновки експертів, заслухавши в судовому засіданні пояснення експертів Коваля І.М. та Григор'єва О.І. з приводу наданих ними висновків, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Зазначені вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримано, оскільки висновок про доведеність вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на доказах у справі, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 258846від 28 лютого 2025 року, який складено уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, та в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: 28 лютого 2025 року, о 15 год. 59 хв., за адресою: м. Харківське шосе, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Тростянецька-Харківське шосе, під час ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух не надав дорогу автомобілю «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_1 , що завершував рух через перехрестя, через що відбулось зіткнення, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.5 ПДР.

- схемою місця ДТП від 28 лютого 2025 року, яка підписана учасниками без зауваження і на якій зафіксовано напрямок руху, кінцеве розташування автомобілів, місця зіткнень автомобілів;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наданими останніми відразу після ДТП;

- відео з камер спостереження «Безпечне місто», з якого вбачається, що водій автомобіля «Peugeot» станом на час ввімкнення для водія ОСОБА_1 зеленого сигналу світлофору перебував на перехресті Харківське шосе, вже завершуючи його проїзд, оскільки виїхав з вул. Тростянецької, проїхав по вул. Харківське шосе і перетнув вже дві смуги.

Проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, районний суд вірно прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Нових доказів для спростування встановленої вини саме ОСОБА_1 у даному ДТП, останнімне надано.

Доводи захисника ОСОБА_1 -адвоката Кучерука М.В. наведені ним у суді апеляційної інстанції щодо невинуватості в ДТП його довірителя, спростовуються сукупністю зазначених вище доказів.

Щодо наданого стороною захисту Висновку експерта №126/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин і механізму ДТП, проведеного судовим експертом ОСОБА_4 , апеляційний суд оцінює його критично, з огляду на наступне.

Обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У даній справі судом досліджувалось питання наявності в діях водія ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, зокрема порушення вимог п. 16.5 ПДР, за змістом якого при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя.

Судовий експерт ОСОБА_4 у п. 2 свого Висновку зазначає про те, що в діях водія автомобіля Audi не вбачається невідповідності вимогам п. 16.5 ПДР.

Із дослідницької частини вказаного висновку експерта вбачається, що вимоги п. 16.5 ПДР не стосуються досліджуваної дорожньо-транспортної ситуації, оскільки водій автомобіля «Peugeot» виїхав на перехрестя не на дозволяючий, а на забороняючий сигнал світлофора.

Апеляційний суд не може погодитися із таким висновком експерта, з огляду на таке.

У своєму висновку судовий експерт ОСОБА_4 зазначає: «В момент знаходження автомобіля «Peugeot» в межах перехрестя автомобіль «Audi» почав рух по вул. Тростянецькій із зустрічного для автомобіля «Peugeot» напрямку і здійснив виїзд на перехрестя».

Оцінюючи дії водія автомобіля «Audi» ОСОБА_6 з точки зору дотримання вимог п. 16.5 ПДР України, зміст якого носить імперативний характер і не містить жодних винятків чи застережень, які б дозволяли його вільне тлумачення або надавали б водієві право діяти на власний розсуд в залежності від дорожньої ситуації, в момент початку руху на дозволяючий сигнал світлофора, останній повинен був дати дорогу автомобілю «Peugeot», який в цей момент завершував проїзд перехрестям.

Недотримання водієм автомобіля «Audi» ОСОБА_7 вимог пункту 16.5 ПДР підтверджується також і характером динаміки руху транспортного засобу, який розпочав рух з помітним випередженням щодо інших автомобілів, які рухались з ним в одному напрямку.

Дотримання водієм Правил дорожнього руху не може бути поставлене в залежність та не перебуває в причинному зв`язку з можливим порушенням цих Правил іншими учасниками руху.

Крім того, дотримання Правил дорожнього руху водієм автомобіля Peugeot» ОСОБА_2 виходить за межі розгляду даної справи.

Апеляційний суд також вважає сумнівним твердження судового експерта ОСОБА_4 щодо обмеженої оглядовості для водія автомобіля «Audi» ОСОБА_6 у даній дорожній ситуації.

Так, досліджуючи це питання експертом не було встановлено та перевірено фактичну оглядовість з місця водія, а висновок експерта ґрунтується на даних відеозапису, ракурс якого очевидно не дозволяє з достовірністю стверджувати про кут оглядовості з місця водія в момент початку виїзду на перехрестя.

З огляду на вказане, Висновок експерта №126/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин і механізму ДТП не може бути взятий до уваги судом, як належний та допустимий доказ.

Апеляційний суд також не приймає до уваги Висновок експерта №027-25 від 20 серпня 2025 року, складений судовим експертом ОСОБА_8 , оскільки останній за результатами проведеного дослідження не дав відповіді на питання відповідності дій водія автомобіля «Audi» ОСОБА_6 вимогам пункту 16.5 ПДР.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи не містять жодного належного і допустимого доказу, який би міг поставити під сумнів правильність висновків суду першої інстанції, а також переконливо свідчив про те, що дії ОСОБА_1 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням вказаної ДТП за участю автомобілів «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_3 .

Отже, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП відповідають обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються. З зазначених підстав постанова місцевого суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучерука Максима Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучерука Максима Васильовича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2025року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній