ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний 333/2670/25 Головуючий в 1 інст. Михайлова А.В.
Провадження №33/807/892/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Михайлова Д.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та уточненою апеляційною скаргою адвоката Михайлова Д.О. на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 274606 від 18 березня 2025 року, 18 березня 2025 року о 08 годині 58 хвилин, в м. Запоріжжя, по вул. Оріхівське шосе, буд. 14А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NISSAN X-TRAIL» д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу ALCOTEST «Drager» 6820, тест №2331, результат позитивний, виявлено 0,71% проміле алкоголю в крові, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування зазначив, що суд в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 287 КУпАП належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладі в постанові висновки про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на доказах, які містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 травня 2025 року, провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім вимог про скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що судові повістки не отримував, внаслідок чого розгляд справи відбувся без його участі. Проходить військову службу, а тому обмежений в можливості оперативно реагувати на судові рішення та подавати процесуальні документи до суду. Таким чином, він був позбавлений можливості звернутися до суду з апеляційної скаргою, у передбачений законом строк.

Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

6 жовтня 2025 року адвокат Михайлов Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з уточненою апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив про внесення змін поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вже після його складання, зокрема змінено ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується відеозаписом події, в частинні фіксації вручення протоколу останньому.

Отже, в порушення вимог ст. 256 КУпАП складання іншого протоколу було здійснено за відсутності ОСОБА_1 .

Вважає, що виклик в судове засідання з власної ініціативи інспектора патрульної ОСОБА_2 для отримання певних пояснень, без участі в розгляді справи ОСОБА_1 , свідчить про упередженість щодо розгляду справи, внаслідок самостійного збирання судом доказів щодо винуватості останнього, що суперечить принципу та сутті правосуддя.

Наголошує, що в порушення вимог чинного законодавства, матеріали справи не містять доказів повторності вчинення правопорушень ОСОБА_1 . Зокрема, дат вчинення попередніх правопорушень та належним чином завірених копій судових рішень, які набрали законної сили. Додана до протоколу довідка УПП в Запорізькій області не містить інформації, яка згідно з Інструкції є обов`язковою для встановлення повторності.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 травня 2025 року, ухвалити нову, якою провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи адвокат Михайлов Д.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що довідка УПП в Запорізькій області не є доказом повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника адвоката Михайлова Д.О., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Михайлова Д.О., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вищевказані вимоги закону виконав у повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 274606 від 18 березня 2025 року підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння становить 0,71 проміле. З результатом проведеного огляду, ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 5);

- роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу серії ЕПР1 №274060 від 18 березня 2025 р. приладу «Драгер 6820» № 2331 від 18 березня 2025 року з результатом 0,71 проміле. З результатом ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис (а.с. 3);

- довідкою старшого інспектора з ОД відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП Тонковської О., з якої вбачається, що відповідно до бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 . 13.02.2002 року, згідно постанови судді Житомирського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2024 року (справа № 278/3800/24) та постанови судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року (справа №334/4681/24) має повторність за ст. 130 КУпАП (а.с 7);

- відомостями з архіву бази «Армор», якими підтверджується, що ОСОБА_1 двічі протягом року було піддано адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП (а.с. 9,10).

- відеозаписом події (а.с. 11).

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, про що було вказано в акті огляду.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, дослідженим апеляційним судом відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано як з дотриманням встановленого законом порядку поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 за згодою водія ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 0,71 проміле. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився. Зафіксовано встановлення працівником факту того, що ОСОБА_1 вже двічі протягом року був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП. Вказані відомості ОСОБА_1 не заперечуються.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку, а обставини, зафіксовані відеозаписом події, спростовують доводи апеляційної скарги щодо недотримання працівниками патрульної поліції процедури відповідного огляду.

На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи сторони захисту про внесення змін поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 після його складання, зокрема змінено ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП не підтверджуються ні матеріалами справи, ні матеріалами відеозапису події.

Твердження апелянта про те, що довідка УПП не є доказом повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, є безпідставним, оскільки даний доказ є повним, безсумнівним, належним та допустимим, таким, що доповнює інші докази, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, а також є таким, що отриманий у порядку, встановленому законом.

Разом із цим, з відкритих джерел, зокрема з ЄДРСР вбачається, що постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративної стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 01.11.2024 року та постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративної стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 05.11.2024

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянтів щодо незаконності постанови судді місцевого суду не наведено та під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідно до положень ст.ст. 30, 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та уточнену апеляційну скаргу адвоката Михайлова Дмитра Олександровича, залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/2670/25