Справа № 489/7549/25
Провадження № 3/489/1917/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

03 листопада 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 серії ЕПР1 №447999, установлено, що 09.09.2025 о 01:28 год у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 30/7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210934-20, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager, на що останній відповів згодою. Результат 1,92 проміле, тест №1911, з результатом згоден. Проїхати до медичного закладу КНП «МОЦПЗ» МОР у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року: ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП від 28.05.2025 постановою суду №945/679/25 та від 13.05.2025 постановою суду №490/1930/25, чим порушив п.2.9.а ПДР.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 серії ЕПР1 №448002, вбачається, що 09.09.2025 о 01:28 год у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 30/7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210934-20, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 5 років рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 04.03.2025. Правопорушення вчинено повторно протягом року: ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА №4398699, чим порушив п.2.1.а ПДР.

Оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не з`явилася тричі, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення судової повістки, повідомленням у месенджері «Вайбер» (доставлено) та оголошенням на сайті судової влади. За номером телефону, наведеним у протоколах, зв`язок з ОСОБА_1 відсутній. Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи до суду. До суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомо, що на розгляді Інгульського районного суду міста Миколаєва знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялось особисто під час складення протоколів та засвідчено її підписом. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протокол, яка обізнана про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї перебуває на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, зокрема отримати судову повістку та з`явитися до суду для розгляду вказаної справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Також суд враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протоколи про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейських; довідки УПП в Миколаївській області, постанови судів), суд дійшов таких висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі частин 2, 3, 4 та 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підставі пунктів 1, 4, 7 Розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З відео з автомобільного нагрудного відеореєстраторів поліцейських судом підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Водій підтвердив вживання алкогольних напоїв (03:40, 05:45 час на відео), поліцейським оголошено наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння (03:50 час на відео) та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (04:00 час на відео), на що водій погодився (04:05 час на відео). ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager. Згідно з роздруківкою з газоаналізатора Alkotest Drager 6810 ARАM-2299 результат тесту №1911 ОСОБА_1 склав 1,92%, про що було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. З результатами тесту погодився, від огляду в медичному закладі відмовився (06:01 час на відео), водія ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП (06:30 час на відео), ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом (07:17 час на відео).

Постановами Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.05.2025 по справі №490/1930/25 та Інгульського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2025 по справі №489/2452/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Конфіскацію транспортного засобу не застосовувати, оскільки ОСОБА_1 не має зареєстрованих за ним транспортних засобів.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суд виходить з того, що ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Отже, для кваліфікації дій водія за ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно довести повторність протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

До протоколу від 09.09.2025 серії ЕПР1 №448002 додано постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.05.2025 по справі №490/1930/25, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу з позбавленням права керування та адміністративним арештом.

Крім того, у протоколі зазначено про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА №4398699. Копії вказаної постанови суду не надано, як і будь-яких інших доказів того, що правопорушення, передбачене 4 ст. 126 КУпАП, вчинене повторно протягом року, що давало б суду можливість кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суду не надано повноважень збирати докази з власної ініціативи або встановлювати обставини, не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що до протоколу не додано постанову серії ЕНА №4398699 або інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого 4 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року, провадження щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, належить закрити за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановила:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення 09.09.2025 серії ЕПР1 №447999 (справа №489/7549/25, провадження №3/489/1917/25) та від 09.09.2025 серії ЕПР1 №448002 (справа №489/7550/25, провадження №3/489/1918/25) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер 489/7549/25 (провадження №3/489/1917/25).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька