Провадження 3/557/684/2025
Справа 557/1583/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 448761 від 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 09 вересня 2025 року о 17 годині 59 хвилин на 301 км а/д М-06 «Київ-Чоп» керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою старшого державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Власюка Р.О. від 15 квітня 2019 року № 38330626 на підставі п. 9 ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання 28 жовтня 2025 року не з`явилися. У судовому засіданні 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що не знав про те, що обмежений у праві керування, так як постанови державного виконавця не отримував, після того, як склали протокол, повністю погасив заборгованість.

27 жовтня 2025 року від захисника Геруса Б.І. надійшли письмові заперечення, у яких такий просить провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, покликаючись на відсутність доказів, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, а саме про те, що ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця. Окрім того, захисник зауважив, що дізнавшись від працівників поліції щодо наявного виконавчого провадження, а також відповідних обтяжень, ОСОБА_1 відразу погасив наявну заборгованість по аліментах та 11 вересня 2025 року обмеження боржника у праві керування було скасоване.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №448761 від 09 вересня 2025 року вбачається, що водій ОСОБА_1 09 вересня 2025 року о 17 годині 59 хвилин на 301 км а/д М-06 «Київ-Чоп» керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою головного державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Власюка Р.О. від 15 квітня 2019 року № 38330626 на підставі п. 9 ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 інкримінуються вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Аналіз диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП вказує на те, що це так званий формальний склад правопорушення, тобто для його наявності не є обов`язковою ознакою настання шкідливих наслідків. А крім того, цей склад правопорушення характеризується умисною формою вини.

Тобто, особа повинна усвідомлювати, що відносно неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, і свідомо порушує це обмеження.

Таким чином для вирішення питання про наявність складу вказаного правопорушення слід встановити факт того, чи була особа, що притягається до відповідальності, повідомлена про те, що відносно неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Однак, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 було відомо про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. На підтвердження винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення органом поліції надано лише протокол серії ЕПР1 №448761 від 09 вересня 2025 року та копію постанови старшого державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Власюка Р.О. від 15 квітня 2019 року № 38330626.

ОСОБА_1 даний факт категорично заперечує, про що особисто вказав у судовому засіданні 30 вересня 2025 року, та наголошує, що про існування встановленої державним виконавцем заборони дізнався лише під час складання відносно нього адміністративних матеріалів за ч. 3 ст. 126 КУпАП, після чого ним відразу була погашена наявна на той час заборгованість.

Як установлено зі змісту постанови старшого державного виконавця Корецького ВДВС у Рівненській області від 11 вересня 2025 року, ОСОБА_1 погашена в повному обсязі заборгованість зі сплати аліментів станм на 11 вересня 2025 року та тимчасове обмеження у праві керування ОСОБА_1 транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 15 квітня 2019 року, скасоване.

Відсутність суб`єктивної сторони у складі адміністративного правопорушення, яка полягає у необізнаності ОСОБА_1 у застосуванні до нього обмежень в керуванні транспортним засобам, що виключає наявність умислу в його діях щодо свідомого порушення вказаних обмежень, не дає підстав для висновку щодо наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15 травня 2008 року, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що органом поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суддя приходить висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу означеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В.Оленич