Справа № 304/2160/25 Провадження № 3/304/1098/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 449340 від 10 вересня 2025 року встановлено, що 10 вересня 2025 року об 11 годині 29 хвилин у с. Сімер, вул. Карпатська, 13 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби від 04 березня 2020 року, чим вчинив правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до висновку, що протокол підлягає поверненню на доопрацювання виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 278 КУпАП (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на керування транспортним засобом, знаючи при цьому що її позбавлено або обмежено у праві керування транспортними засобами, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Постанова судді, відповідно до ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Встановлюючи наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 слід перевірити, окрім наявності обмеження у праві керування транспортними засобами, ще й факт обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про встановлення відносно неї такого обмеження.

Так, порядок виконання судових рішень врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 9 ст. 71 цього Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, копія якої надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, та направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Всупереч наведеному, матеріали справи не містять відомостей про те, чи була скерована на адресу проживання ОСОБА_1 постанова про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, та відомостей про те, що він ознайомлений зі змістом цієї постанови.

Долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення копія постанови державного виконавця від 04 березня 2020 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами також не містить будь-яких відміток про те, що ОСОБА_1 отримав копію вказаної постанови або був ознайомлений з її змістом в інший спосіб.

Незважаючи на наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, для доведення в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, необхідні докази не тільки факту керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено таке обмеження, а й того факту, що особа вчинила це умисно, тобто усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, оскільки суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.

Однак, матеріали цієї справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усвідомлював протиправний характер своїх дій, зокрема знав про встановлене стосовно нього тимчасове обмеження та, ігноруючи його, передбачав шкідливі наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання. Більше того, останній одразу надав пояснення, що ним все сплачено.

В свою чергу частина 2 статті 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» вказано, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Таким чином, для встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, необхідно з`ясувати не лише факт винесення постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а й наявність доказів того, що особа була належним чином повідомлена про встановлення такого обмеження, зокрема отримала копію відповідної постанови або ознайомилася з її змістом іншим способом.

Крім того, з урахуванням відповіді відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді від 31.10.2025 № 99478, наданої адвокатом Бойко Б.Б., згідно з якою станом на 10 вересня 2025 року (день складання протоколу) заборгованість зі сплати аліментів у боржника ОСОБА_1 відсутня, підлягає з`ясуванню, чи існувала на момент керування транспортним засобом відповідна заборгованість, що була підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відсутність у матеріалах справи доказів отримання постанови державного виконавця та підтвердження наявності заборгованості зі сплати аліментів на час вчинення діяння унеможливлює достовірне встановлення суб`єктивної сторони правопорушення та підтвердження вини особи у його вчиненні, що, у свою чергу, свідчить про необхідність повернення матеріалів справи для належного доопрацювання.

Керуючись ст. 7, 9, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП повернути на доопрацювання до відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для усунення недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Гевці В. М.