Справа № 569/9543/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2025 року о 23 год. 06 хв. в м. Рівне по вул. Смотрицького, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMV» номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager № 7510, та проходження такого огляду у медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Крутень І.В. вказав, що його довірителька вину не визнає у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, з підстав викладених у письмових запереченнях.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала і пояснила, що відмовилася проходити огляд не через небажання, а через те, що перед зупинкою за її автомобілем здійснювалося «переслідування» іншим автомобілем, унаслідок чого вона перебувала у стресовому стані та побоювання за своє життя.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Крутня І.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою в становлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими та оціненими в ході судового розгляду доказами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 321596 від 06 травня 2025 року встановлено час, місце та спосіб вчинення адміністративного правопорушення, а саме те, що 05 травня 2025 року о 23 год. 06 хв. в м. Рівне по вул. Смотрицького, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMV» номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager № 7510, та проходження такого огляду у медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Отже такий доказ суд вважає належним та допустимим, крім того обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05 травня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager № 6810 та зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 травня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 не доставлялася в заклад охорони здоров`я, у зв`язку з відмовою та зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції.

Із дослідженого в судовому засіданні суду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на 23:06 хв. ОСОБА_1 спілкується з поліцейськими через скло автомобіля. На 23:23 хв. поліцейський вказує на ознаки сп`яніння і пропонує їй пройти огляд. ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та від проходження такого огляду у медичному закладі (хронологічний відрізок: 23:24:00 і далі за відео). На 00:10 хв. відео поліцейський зачитує протокол, від підпису якого ОСОБА_1 відмовляється.

З відеозапису події вбачається, що водій ОСОБА_1 вчинила дії по ухиленню від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, які розцінюються, як відмова від огляду.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Доводи ОСОБА_1 на те, що вона відмовилася від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та такого огляду у медичному закладі через «переслідування» її автомобіля іншим автомобілем, що привело її в стан емоційного збудження, суд вважає безпідставними та спрямованими на уникнення відповідальності, оскільки стан емоційного збудження або нервове напруження водія не звільняє його від обов`язку виконати законну вимогу працівника поліції. Закон не передбачає суб`єктивних причин чи виправдань для відмови від огляду.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, щодо її бажання проходити огляд на стан сп`янінням у встановленому законом порядку.

Суд наголошує, що не має правового значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.

Судом за клопотанням сторони захисту викликався водій транспортного засобу ОСОБА_2 , який нібито переслідував транспортний засіб ОСОБА_1 , однак останній в судове засідання не з`явився. Проте, в матеріалах справи наявні його письмові пояснення, з яких вбачається, що він рухаючись по вул. Володимира Стельмаха на його зустрічну смугу виїхав автомобіль «BMW» і він прийняв рішення догнати дане авто, зупинивши його та поспілкувавшись з водієм цього авто, жіночка за кермом перебувала в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, після чого він запропонував їй зачекати працівників поліції, однак дане авто почало тікати від нього, після чого він супроводжував це авто, паралельно, викликаючи поліцію, поки це авто не зупинили працівники поліції.

Отже, неявка свідка ОСОБА_2 , який нібито переслідував транспортний засіб ОСОБА_1 , не спростовує встановлених судом обставин, не доводить відсутність законності вимог поліцейських та не знімає з водія обов`язку пройти огляд.

Таким чином, вищевказані доводи ОСОБА_1 та її захисника адвоката Крутня І.В. не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп"яніння на вимогу працівника поліції, оскільки об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проходження такого огляду у медичному закладі, не встановлено.

Відповідно до довідки з бази «АРМОР» ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувалася.

Відповідно до зобов`язання від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 була відсторонена від керування транспортним засобом «BMV» номерний знак НОМЕР_2 .

Отже, сукупність вищевказаних доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, характер вчиненого правопорушення та його суспільну небезпечність, та приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають стягненню з порушника в прибуток держави 605,60 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Рівненській області/Рівненська область/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 38012494; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); розрахунковий рахунок UA0017001; код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у Рівн.обл/Рiвнен.міс.тг/22030101; код отримувача 38012494; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA0017527; код класифікації доходів бюджету 22030101).

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Святослав РОГОЗІН