Справа № 273/1145/25
Провадження № 3/273/1081/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, надійшли матеріали (протокол серії: ЕПР1 № 341720 від 26.05.2025 року) щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що працівниками поліції його було зупиено незаконно, оскільки причиною зупинки була відсутність бризковиків. При цьому, технічні характеристики автомобіля не передбачають наявності бризковиків. Далі працівники поліції вказали, щоб він пройшов освідування, оскільки є запах алкоголю. Він відмовився, вказав, що алкогольні напої не вживав, а запах алкоголю від товариша, який вживав алкогольні напої. Просив також надати йому захисника, але отримав відмову.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Удод П.М. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обгрунтування зазначеної позиції вказує, що у матеріалах справи відсутні докази наявності підстав для зупинки транспортного засобу, а також відеоматеріали на підтвердження відмови ОСОБА_2 від проходження огляду.

Зазначає, що 25 травня 2025 року близько 23:37 год. у м. Баранівка по провулку Остапа Вишні працівники Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області зупинили транспортний засіб Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки, як повідомили поліцейські, стала нібито технічна несправність - відсутність брудозахисних бризковиків. За наслідком цього, інспектором Кухтюком О.Р. було винесено постанову серії ЕНА № 4817786 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. ОСОБА_1 на місці заперечив законність зупинки, пояснивши, що конструкцією його автомобіля не передбачено встановлення бризковиків заводом-виробником, а отже, підстави для зупинки транспортного засобу, визначені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», були відсутні.

В подальшому, внаслідок цієї безпідставної зупинки, працівники поліції висунули ОСОБА_1 звинувачення у керуванні транспортним засобом з ознаками сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Відмова Клієнта була зумовлена виключно свавільними та незаконними, на його переконання, діями працівників поліції, а саме безпідставною зупинкою. Окрім того, на місці події ОСОБА_1 виявив бажання скористатися правовою допомогою, однак патрульні не забезпечили йому таку можливість, чим грубо порушили його право на захист.

Долучені до матеріалів справи відеоматеріали не спростовують викладених захистом обставин, є вочевидь неповними та не фіксують ключових елементів процедури притягнення до відповідальності. Наявний відеофайл, тривалістю всього 1 хвилину 11 секунд, обмежується виключно фіксацією моменту зупинки транспортного засобу. Натомість ці матеріали жодним чином не підтверджують дотримання працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Посилаючись на практику Верховного Суду про те, що якщо водій виявив бажання скористатись правовою допомогою, а інспектор не вжив жодних дій щодо надання такої можливості, це є порушенням порядку розгляду справи, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Також захисник звертає увагу, що наявні у справі відеоматеріали є недопустимими доказами, оскільки вони фрагментарні та неповні, що прямо суперечить вимогам Інструкції № 1026 про безперервність запису. Дефектність відеозапису автоматично призводить до недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення. Інструкція № 1395 вимагає, щоб відмова водія фіксувалась або відеозаписом, або двома свідками. Оскільки у протоколі вказано, що свідки не залучалися, а належна відеофіксація відсутня, ключовий доказ обвинувачення було складено з грубим порушенням встановленого порядку.

Вказує, що очевидцем зазначених подій був ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав суду показання, що ОСОБА_4 підвозив його додому 25.05.2025 о 23:30. Їх зупинили працівники поліції, вказали, що немає бризковиків. Працівники поліції сказали ОСОБА_4 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 відмовився, бо немає причини зупинки. Також зазначив, що вони просили надати адвоката, але працівники поліції їм відмовили.

Суд заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, показання свідка, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так судом встановлено, що 25.05.2025 року о 23 год. 23 хв. в м. Баранівка по вул. Остапа Вишні, водій ОСОБА_1 керував тз Вольксваген поло д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначене підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 341720 від 26.05.2025 року, постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, розписками про роз`яснення прав і свобод, про інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, записом відеофіксації, показаннями свідка, поясненнями ОСОБА_1 .

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі з наведених захисником мотивів, зважаючи на наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 341720 від 26.05.2025 року зазначено про проведення відеофіксації.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Долучений до матеріалів справи вочевидь є неповним. На ньому відображено лише факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявний рапорт начальника САП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 20.06.2025 про те, що у зв`язку із технічними несправностями та в результаті проведення регламентних робіт на сервері зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських неможиво викачати та здійснити запис на носій відеозапис із портативних відеореєстраторів поліцейських, який проводився під час складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Однак, відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 , відображає певною мірою подію адміністративного правопорушення, оскільки на ньому зафіксовано обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі дослідженого відеозапису, судом встановлено наявність обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом

Доводи сторони захисту про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для визнання відеозапису недопустимим, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими, немає, позаяк доказами відповідно до приписів ст.251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується як поясненнями ОСОБА_1 , так і показаннями свідка ОСОБА_3 .

Так, і ОСОБА_1 і свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердили як той факт, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відчули запах алкоголю, так і той факт, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, оскільки вважав незаконною причину зупинки. На аналогічні факти спирається у своєму клопотанні і захисник ОСОБА_1 .

При цьому свідок був приведений судом до присяги, попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Суд звертає увагу також на той факт, що предметом розгляду суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Законність підстави зупинки транспортного засобу, а також наявність чи відсутність бризковиків на автомобілі, не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліції щодо законності підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів.

Суд також дійшов висновку, що право ОСОБА_1 на захист не було порушене враховуючи наступне.

Із правами, встановленими ст.63 Конституції України, зокрема з правом на захист і ст.268 КУпАП ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджено його підписами у протоколі про адміністративне правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2019 року у справі № 712/7385/17 сформулювала висновок, що дії суб`єкта владних повноважень щодо складання протоколу без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують її права.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18 сформулювала висновки про те, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Водночас на патрульного поліцейського під час складення протоколу про адміністративне правопорушення покладено відмінну функцію ніж та, яку має виконати суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. До повноважень патрульного поліцейського не належить встановлення та остаточна оцінка всіх обставини, які зафіксовані у протоколі, не надано повноважень проводити експертизу чи залучати спеціалістів, які володіють достатніми професійними знаннями для встановлення специфічних обставин. Фактично на уповноважену особу підрозділу поліції покладена обмежена функція, а саме збирання та фіксація доказів стосовно обставин події, що відбулася.

У ст. 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Аналогічна норма міститься у ст. 271 КУпАП.

Тоді як при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП розгляд справи не відбувається.

Таким чином, присутність захисника при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

Інші наведені захисником доводи щодо порушення встановленої законом процедури є формальними та не спростовують фактичних обставин вчиненого правопорушення та самої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу розміром 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

(Отримувач: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300, код отримувача: 37976485, номер рахунку: UA 0006001, код класифікації доходів: 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

(Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0006713, код класифікації доходів бюджету 22030101).

У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 29.10.2025 року.

Суддя Бєлкіна Д.С.