Справа № 279/5530/25 провадження №3/279/1648/25
П О С Т А Н О В А

27 жовтня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 28.08.2025 року о 01:49 год. м.Коростень, вулиця Андрія Мельника 4, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя. На місці зупинки в законом установленому порядку відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом зупинки в безпечному місці, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Захисник Пашинська А.П. подала клопотання про закриття провадження у справі в порядку ст.247 КУпАП. Вказала, щодо відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №436265 від 28.08.2025 року, ніби - то ОСОБА_1 28.08.2025 року о 01 год. 49 хв. по вул.А. Мельника, 4 у м.Коростені керував транспортним засобом OPEL ASTRA SPORTS TOURER н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. На місці зупинки в законом установленому порядку відмовився від проходження освідуванпя на стан алкогольного сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом зупинки в безпечному місці, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130, ч.1 КУпАП.

Вказане не відповідає дійсним обставинам справи. ОСОБА_1 стверджує, що не керував транспортним засобом та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Факту інкримінованого йому правопорушення не визнає. Долучені до адміністративного протоколу відеозапис з нагрудної камери поліцейського містять лише запис про знаходження ОСОБА_1 біля транспортного засобу. Відеозапис не містить моменту зупинки транспортного засобу, фіксування факту перебування за кермом саме ОСОБА_1 , фіксації керування ним транспортним засобом, відеозображення водія транспортного засобу взагалі відсутнє, ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння також. В матеріалах справи відсутні будь-які докази керування підзахисним транспортним засобом OPEL ASTRA SPORTS TOURER н.з НОМЕР_1 та перебування в стані алкогольного сп`яніння.

На запитання, на якій підставі проходити медичне освідуванпя на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські не надають жодних відповідей. На відеозаписі ОСОБА_1 одразу стверджує, що не керував транспортним засобом, тому проходити медичне освідуванпя на стан алкогольного сп`яніння він не повинен був. На якій підставі проходити медичне освідування, поліцейські йому не пояснили.

Долучені до матеріалів справи протокол, документи, відеозапис не є належними, допустимими, достовірними доказами та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАІ 1, виходячи із наступного.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язковою ознакою обчєктивпої сторони зазначеного правопорушення є в становлення факту керування тр ан спор і ним засобом.

ОСОБА_1 не визнає інкримінованого йому правопорушення, факту керування транспортним засобом та перебування в стані алкогольного спяніння.

З огляду на вищевикладене протоколом є неналежним доказом по справі, а всі інші похідні від нього докази є недопустимими.

Враховуючи вказане вище та те, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також захисник направила заяву, в якій розгляд справи просила здійснити у її відсутність та за відсутності ОСОБА_1 . Просила задовольнити подане клопотання та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Розглянувши наявні у справі докази, доволи поданого клопотання, судом встановлено наступне:

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На долученому до протоколу відеозаписі від 28.08.2025 р. зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть на вулиці, поряд стоїть автомобіль. Працівник поліції повідомляє, що останнього зупинено в період комендантської години, на що ОСОБА_1 відповідає: "я сидів в машині". На пропозицію пройти у встановленому законом порядку освідування на стан сп`яніння, оскільки виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю, почервоніння шкіри обличчя на місці зупинки, ОСОБА_1 відповів: "ні, я сидів в машині". Працівник поліції пропонує проїхати у ЦМЛ та пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповідає: "на підставі чого, я не був за кермом". Після чого працівники поліції повідомляють, якщо він відмовляється, то на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 знову повторює: "я не був за кермом, на підставі чого, я не їхав". Працівники поліції говорять, що це його право, на що він знову повідомляє: "це не моє право, я не їхав. Я просто був в машині, я не їхав за кермом". Працівник поліції повідомляє що його почуто, буде в суді розказувати, ще раз пропонує їхати в ЦМЛ, ОСОБА_1 вкотре говорить: "я сидів в машині". ОСОБА_1 повідомляють, що на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП за ознаками алкогольного сп`яніння, він повторює, що не їхав. На запитання чи буде розписуватись на протоколі, зазначає: "на підставі чого, ще раз повторюю - я не відмовляюсь, але на підставі чого". Працівник поліції оголошує протокол, на запитання чи буде ставити підпис, ОСОБА_1 знову запитує: "на підставі чого. Я вас питаю на підставі чого". Працівник поліції при цьому задає питання, чи буде ставити підпис, ОСОБА_1 знову питає, на підставі чого. Працівник поліції повідомляє, що в суді буде запитувати, на підставі чого, та повідомляють про відсторонення від керування, на що останній повторює, що не керував транспортним засобом.

Отже, вказаний доказ не містить інформацію про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, що в подальшому було б підставою для пред`явлення йому звинувачення у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння та відповідно пропозиції щодо проходження освідування на виявлення такого стану. Зафіксовані відеозаписом обставини також не свідчать про безумовність припущення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Інших доказів для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП не надано. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомисрької області.

Суддя