Житомирський апеляційний суд
Справа №278/136/25 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Номер провадження №33/4805/787/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 04.01.2025 о 16 год 05 хв ОСОБА_1 на 4 км Бердичівського шосе, с Зарічани, Житомирського району, керував автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. У скарзі зазначив, що огляд на стан сп`яніння та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів проведено працівниками поліції з порушенням встановленого законом порядку. Зокрема, йому не були роз`яснені права, обов`язки та порядок проходження огляду на стан сп`яніння. На відеозаписі не зафіксовано вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, натомість останній наказав йому проїхати до закладу охорони здоров`я. Також наголосив, що працівнику поліції було відомо про те, що він є військовослужбовцем, однак огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, у зв`язку з чим результати такого огляду є недійсними. Крім того, ОСОБА_1 просив, у разі визнання його винним, застосувати до нього адміністративне стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він обіймає посаду старшого водія, і позбавлення права керування унеможливить виконання ним службових завдань у складний для країни час.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду та вбачається з матеріалів справи, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №761336 від 04.01.2025, згідно якого 04.01.2025 о 16 год 05 хв ОСОБА_1 на 4 км Бердичівського шосе, с Зарічани, Житомирського району, керував автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №7 від 04.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.4); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.5); розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №250791 від 04.01.2025, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.7); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5930 від 30.10.2024 (а.с.8); відеозаписом події (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису обставин події вбачається, що після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останній відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та виявив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. У закладі охорони здоров`я він був оглянутий лікарем-наркологом, у тому числі за допомогою алкотестера «Drager», результат якого становив 0,77 проміле, а при повторному продуванні 0,66 проміле. ОСОБА_1 запропоновано також здати біологічне середовище кров з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Відповідно до висновку №7 від 04.01.2025 КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені КУпАП, а також ознайомлено зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення, який він підписав без зауважень.

Порушень уповноваженими особами вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), які могли бути підставою для визнання огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 недійсним, з відеозапису не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. Обставини викладені у протоколі відповідають дійсності та підтверджуються наявним у справі відеозаписом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому наслідком не залучення поліцейськими під час огляду на стан сп`яніння представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України є недійсність такого огляду, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху, а тому за змістом ст.15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, на обставини, за яких був зупинений поліцейськими ОСОБА_1 , не розповсюджується положення ст.266-1 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він, перебуваючи на військовій службі, обіймає посаду водія, не можуть бути підставою для звільнення його від накладеного судом стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Санкція статті 130 ч.1 КУпАП є безальтернативною, передбачає стягнення у виді штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та закон в даному випадку не допускає процесуальної можливості призначити будь-яке інше адміністративне стягнення в залежності від особи порушника, роду його занять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич