КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №378/716/25 Головуючий у І інстанції - Скороход Т.Н.
апеляційне провадження №33/824/4898/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 травня 2025 року серії ЕПР1 №341674, цього ж дня 25 травня 2025 року о 22 годині 30 хвилин у с. Іваніка, Білоцерківського р-ну., Київської обл., по вул. Водопійна, 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110247, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП

Постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн та позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження відносно нього закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на ньому не зафіксовано керування ним транспортним засобом.

При цьому, на відеозаписі не зафіксовано, що апелянт визнав ту обставину, що керував транспортним засобом, також на відео відсутній момент зупинки транспортного засобу та будь-якого руху автомобіля взагалі.

Вважає, що справа відносно нього підлягає закриттю, оскільки відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, так як він не керував автомобілем, а був лише пасажиром, а тому не є суб`єктом адмінправопорушення; відсутні будь-які належні та достовірні докази вчинення ним правопорушення, оскільки відеозапис не містить підтвердження керування ним автомобілем, зупинки його працівниками поліції, в тому числі із зазначенням підстав зупинки; сам протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки зазначені в ньому час і місце не відповідають фактичним обставинам.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

06 жовтня 2025 року від ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання, в якому він просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №341674 від 25 травня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 травня 2025 року та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою щодо наявності посвідчення водія від 27 травня 2025 року; розпискою ОСОБА_2 від 25 травня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом; рапортом поліцейського від 25 травня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25 травня 2025 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилається на те, що відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду.

Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте з таким висновком погодитися не можна з таких підстав.

За приписами статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, в зв`язку з чим, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Відповідно до ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, оскільки відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки матеріалами справи жодним чином не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме не доведений факт керування транспортним засобом, що є необхідною обставиною для кваліфікації дій за ч.1 ст.130 КУпАП, висновок суду першої інстанції про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративним протоколом серії ЕПР1 №341674 є безпідставним.

З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на вказаному відеозаписі відсутній запис руху транспортного засобу ЗАЗ 110247, д.н.з. НОМЕР_1 та під керуванням ОСОБА_1 , зокрема.

Не містить вказаний доказ і запису безпосередньої зупинки працівниками поліції вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Єдиними доказами вказаного порушення на які послався інспектор поліції, є показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , проте, на підставі показань свідків не можуть встановлюватись факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі

Суд першої інстанції не виконав вимоги ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи.

Апеляційний суд приймає також до уваги як доказ не керування ОСОБА_1 транспортним засобом постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У зазначеній постанові встановлені події, які відбувалися 25 травня 2025 року.

Також, у зазначеній постанові було встановлено, що ОСОБА_1 транспортним засобом 25 травня 2025 року під час складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення не керував.

Отже, встановлені Шостим апеляційним адміністративним судом обставини, є преюдиційними та додаткового доведення не потребують.

Крім того, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими, постанова судді районного суду є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 02 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько