Справа №750/7331/25
Провадження №3/750/2493/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , солдата, водія-стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу хорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

15.05.2025 о 05:49 год. ОСОБА_1 в м. Чернігів по пр. Миру, 141, керував транспортним засобом Land Rover Freelander, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук; огляд на стан сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер ARCD-0467, результат позитивний 0,58% (проміле); водій з результатом не згоден, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні у лікаря нарколога, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В попередніх судових засіданнях, ОСОБА_1 з протоколом не погодився, вказав, що його зупинили безпідставно. Він повідомив, що його викликали у військову частину терміново. Ознак сп`яніння у нього не було, алкоголь не вживав, лише ввечері, а вночі та зранку не вживав. З показами приладу Драгер не погодився і вони поїхали в лікарню. Там йому не дали змоги ознайомитись з документами, казали, що він затягує час. Він відмовився від огляду, командир сказав, а він послухав.

В судове засідання, призначене на 30.10.2025 о 09:20 год., ОСОБА_1 не з`явився, надав письмову заяву про закриття провадження у справі, оскільки відеозаписом не підтверджено факту керування ним вказаним транспортним засобом, а поліцейські під`їхали до автомобіля, який не рухався і позаду такого стояв він. Ознак сп`яніння не зафіксовано, оскільки на відео знято іншу особу та верхівку автомобіля. Пройшовши огляд на місці за допомогою приладу Драгер, з результатами такого він не погодився. Відеозапис не є безперервним, на ньому не зафіксовано його згоди на проходження огляду та роз`яснення йому його прав, що є порушенням. Крім того огляд було проведено з порушеннями, оскільки не було залучено двох свідків. Після пропозиції пройти огляд у лікарні, він погодився на таку, однак перебуваючи в стані сильного емоційного стресу після конфліктної ситуації, він розгубився і не знав як діяти, тому відмовився від повторного огляду. Він є діючим військовослужбовцем ЗСУ, мав травми, і тому повторна відмова від огляду не свідчить про його провину. Крім того, у протоколі невірно вказано його адресу місця проживання, що свідчить про недбалість поліцейських при складанні адміністративних матеріалів. Поліцейські зазначили, що він проїхав на жовтий сигнал світлофора, однак з відеозапису неможливо визначити, що це був його автомобіль, а тому немає доказів порушення ним ПДР. Вказав, що в зв`язку з його безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф у Сумській області не може особисто бути присутнім у судовому засіданні, а тому розгляд справи просив провести без його участі та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останній був присутнім в судовому засіданні, надавав пояснення та заперечення, залучив захисника для представлення власних інтересів в суді, і захисник була ознайомлена з матеріалами справи. Разом з тим, від захисника ОСОБА_2 01.01.2025 на електронну адресу суду надійшло повідомлення, що нею як адвокатом припинено повноваження захисника Британа В.В. і в подальшому його захист по справі нею здійснюватись не буде. Іншого захисника Британом В.В. залучено не було, хоча про таке право останньому було роз`яснено судом у повістці.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з урахуванням наявності відповідного прохання про таке від останнього.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також письмову заяву ОСОБА_1 , та надані ним документи суду, приходжу до наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом 2 Правил дорожнього руху передбачено обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів, так відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, вина того у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами та дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №330842 від 15.05.2025, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.05.2025, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки, у з зв`язку з виявленням яких проведено огляд: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук; чеком з результатами тестування на приладі Drager Alcotest 6810 ARСD-0467 від 15.05.2025 з результатом 0,58% проміле, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2025, розпискою ОСОБА_1 від 15.05.2025, рапортом інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Дмитра Сердюка від 15.05.2025, відеозаписом до протоколу серії ЕРП1 №330842 від 15.05.2025.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки зазначене ним, об`єктивно нічим не підтверджується.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.

Слід зазначити, що діючим законодавством про адміністративне правопорушення, зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляду відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, зупинився на вимогу працівників поліції, поданої за допомогою проблискових маячків. Він одразу вийшов з автомобіля і вказав працівникам поліції, що він військовий та поспішає, вказує про ВСП і що розмовляє з начальником. Працівник поліції зазначає, що він може розмовляти з ким захоче, те, що він військовий це добре, але це не дає йому права порушувати ПДР, оскільки він проїхав світлофор на жовтий сигнал. На що ОСОБА_1 вказує, що поспішає на службу, йому зателефонували, в 6:00 треба виїжджати на Десну. Водія просять надати документи посвідчення водія і реєстраційні документи на авто. Після цього поліцейський запитує того чи не вживав він алкоголь і ОСОБА_1 зазначає, що ні. Поліцейський просить видихнути в його бік, а після цього зазначає, що під час спілкування ним було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, після чого запропоновано водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 спершу каже «та не потрібно», і поліцейський перепитує чи буде водій проходити огляд, що вказує, що поспішає, а сам мовчить. Після цього ОСОБА_1 каже, що «давайте». Працівник поліції готує прилад Драгер і запрошує водія підійти та обрати трубочку, яка тому подобається, перевіривши її герметичність. ОСОБА_1 питає «а можна не проходити», і поліцейський пояснює, що це законна вимога. О 05:54 год. ОСОБА_1 продуває прилад Драгер з 2-ї спроби і такий показує результат 0,58% проміле. Поліцейський повідомляє водія, що той перебуває в стані сп`яніння, і запитує чи згоден той з результатами. ОСОБА_1 зазначає, що не згоден і поліцейський пропонує пройти огляд в такому випадку у лікарні у лікаря-нарколога, на що водій погоджується. Коли поліцейські з водієм прибувають до лікарні, ОСОБА_1 ходить, виходить з кабінету огляду, з кимось говорить по телефону. В цей час поліцейські заповнюють направлення на огляд, ОСОБА_1 знайомиться з документами. Потім лікар роз`яснює водію порядок проходження огляду, відповідно до інструкції, ОСОБА_1 знайомиться зі згодою, о 06:17 год. ОСОБА_1 вказує, що не відмовляється, але має подзвонити своєму начальнику. Після цього знову перепитує у лікаря скільки часу у нього є на проходження огляду, лікар постійно все роз`яснює водію. О 06:20 год. медичний працівник готує прилад Драгер, а водій ще задає питання лікарю. Поліцейський вказує, що останній раз запитує чи буде водій проходити огляд, на що ОСОБА_1 вказує, що не відмовляється, однак прилад Драгер не продуває. Поліцейським зазначено, що вказані дії розцінено як ухилення від огляду і за відмову буде складено протокол. Роз`ясняє права водію і ОСОБА_1 зазначає, щоб писали, що треба. В подальшому було складено протокол, який було зачитано, а також проведено розгляд справи за порушення водієм ПДР і винесено відповідну постанову. Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

З приводу посилань ОСОБА_1 на ту підставу, що з відеозапису не вбачається факту керування ним транспортним засобом та порушення правил дорожнього руху, слід звернути увагу на особливість правового статусу доказів у провадженні по справах про адміністративні правопорушення.

Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключно національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.

Національний припис закону статті 251 КУпАП - встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі «будь-які фактичні дані». Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.

Заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що він не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки з долучених до справи відеозаписів з відеореєстратора службового авто вбачається проїзд автомобіля чорного кольору на перехресті на жовтий сигнал світлофору, подальший рух того повз службовий автомобіль поліції, їх розворот за вказаним автомобілем, зупинка автомобіля на наступному перехресті і під`їзд позаду нього автомобіля поліції, подача сигналу про зупинку за допомогою проблискових маячків, проїзд перехрестя та зупинка даного авто біля узбіччя дороги. Крім того, під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 ним не заперечувався факт керування даним автомобілем, зазначалось про те, що він поспішає на службу і після зазначення поліцейськими на порушення водієм ПДР таке не заперечувалось останнім.

Відхиляючи доводи ОСОБА_1 про недоведеність факту керування транспортним засобом, суд зауважує, що останні спростовуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з відеореєстратора службового авто. Крім того, подія відбувалась в ранковий час і на дорозі майже не було інших транспортних засобів, тим паче темного кольору, а після зупинки транспортного засобу, з такого вийшов лише водій, і жодної іншої особи в салоні авто не фіксувалося.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії працівників поліції щодо складання саме відносно нього постанови за ч.1 ст. 122 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, не оскаржував, доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Суд ставить під сумнів твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що він не керував транспортним засобом, надавши їм критичну оцінку, оскільки така версія подій спростовується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів та свідчить про намагання винної особи уникнути відповідальність за вчинене правопорушення.

Щодо твердження ОСОБА_1 , що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки не було залучено двох свідків, суд зауважує наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , а тому такі твердження ОСОБА_1 є неспроможними.

Також, суд вважає необґрунтованими покликання ОСОБА_1 на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис є небезперервним, оскільки на такому камерою відеореєстратора службового автомобіля та бодікамерами працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення.

Так, згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

До матеріалів справи долучений диск, який містить відеозаписи події, що мали місце 15.05.2025.

Зафіксовані на них обставини, зокрема, ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в повному та достатньому обсязі дають можливість встановити про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості того у його вчиненні.

Надані відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, а наявні відеофайли відтворюють в необхідному обсязі обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Інші твердження ОСОБА_1 щодо перебування його в стані емоційного напруження, відмова від повторного огляду не свідчить про його провину, а є наслідком психологічного стану та нерозуміння процедури, неврахування поліцейськими його статусу військового та не надання допомоги чи можливості заспокоїтись, не зазначення у протоколі факту його перебування на військовій службі та невірного вказання адреси місця проживання, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ним від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь