Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6753/24 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Номер провадження №33/4805/978/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Маленка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Маленка Олександра Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 12 жовтня 2024 року о 10-01 год по вул. С.Кемського (блок пост) в м. Коростені керував транспортним засобом автомобілем марки «FORD FOCUS» державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки, результат становить 1,04 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Маленко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин та у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час. Зазначив, що згідно долученого до матеріалів справи листа військової частини НОМЕР_2 від 23 лютого 2025 року ОСОБА_1 у період з 11 жовтня 2024 року по 13 жовтня 2024 року перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 у зоні бойових дій на Покровському напрямі. На відео зафіксована інша особа. Твердження суду про те, що допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_2 зупинив саме ОСОБА_1 , який пред`явив посвідчення водія на своє ім`я вважає припущенням.

За доводами захисника, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення - недоведена.

Одночасно захисник Маленко О.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови посилаючись на те, що ні він, ні його підзахисний у судовому засіданні в день винесення оскаржуваної постанови не були, копію постанови не отримували. Вказав, що у період з 21 травня 2025 року по 06 червня 2025 року перебував у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ордер на представництво інтересів ОСОБА_1 датується 15 липня 2025 року. Апеляційну скаргу адвокат Маленко О.В. подав 15 липня 2025 року. Тому просив визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити їх.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, перевіривши доводи скаржника, які узгоджуються із матеріалами справи, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Маленка О.В., який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №148785 від 12 жовтня 2025 року; чеком приладу алкотест Драгер, тест №627 від 12 жовтня 2025 року та актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, підставою для проведення якого були виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Результат 1,04 проміле; направленням ОСОБА_1 на огляд на з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння 12 жовтня 2025 року до КНП Коростенська ЦМЛ, результат огляду 1,04 проміле; розписками про ознайомлення з вимогами ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, про інформування його про порядок застосування спеціального технічного засобу, щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування; рапортом інспектора СРПП Коростенського РУП ст. лейтенанта поліції Зелінського А.О.; відеозаписами з портативного реєстратора поліцейського та автомобільного відеореєстратора.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку апеляційного суду процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції з дотриманням вимог закону.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735(далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

За положенням ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами із нагрудних портативних камер працівників поліції. Так, відеофайлом з реєстратора автомобіля працівників поліції зафіксовано, що працівники поліції на блокпосту зупинили автомобіль Ford, державний номерний знак НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . З дозволу водія перевірили багажне відділення автомобіля.

Разом з тим, працівник поліції виказав підозру про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вживання алкогольних напоїв водій заперечив. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатора Драгер 6820 ОСОБА_1 погодився. Поліцейські надали водію запечатаний мундштук, роз`яснили порядок користування газоаналізатором, у присутності працівників поліції він пройшов огляд із позитивним результатом 1,04 проміле. У присутності ОСОБА_1 працівник поліції склав щодо нього адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які останній підписав, погодивши їх зміст.

Вказаними відеозаписами спростовуються аргументи захисника, що на відеозаписі присутній не ОСОБА_1 , а інша не встановлена особа.

Так, після зупинки транспортного засобу на запит працівника поліції під час встановлення особи водія, останній показав із своїх рук посвідчення водія серії НОМЕР_5 , за допомогою якого встановили особу із зазначенням дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є аналогічною до зазначеної у паспорті та військовому квитку ОСОБА_1 , долученими до матеріалів справи (а.с. 36 зворот - 41). Підпис водія у адміністративних матеріалах за зовнішніми ознаками дуже подібний тому, який міститься у паспорті ОСОБА_1 .

Під час перегляду відеозапису судом також встановлено, що посвідчення водія НОМЕР_5 , за допомогою якого встановлено особу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не вилучалось та залишилось у водія.

Згідно матеріалів справи смс повідомлення про виклик у судові засідання на номер телефону, зазначений ОСОБА_1 під час заповнення заявки на отримання судових повісток та повідомлень ), не доставлені, матеріали апеляційної скарги та інші подані його захисниками документи не містять актуальних контактних даних ОСОБА_1 , в судові засідання він не з`являвся, хоча захисник повідомлявся про розгляд справи, що наштовхує суд на думку, що обрана скаржником та його захисником тактика захисту у вигляді заперечення факту керування ОСОБА_1 12 жовтня 2024 року о 10-01 год по вул. С. Кемського (блок пост) в м. Коростені автомобілем марки «FORD FOCUS» державний номер НОМЕР_1 , є надуманою, необґрунтованою, опосередковано спростовується зібраними у справі доказами. Надана відповідь № 1/2948 від 23.02.2025 про те, що ОСОБА_1 в період з 11.10.2024 по 13.10.2024 перебував у відрядженні згідно визначеного бойового розпорядження у військовій частині НОМЕР_3 не спростовує даного факту, оскільки ця частина розташована у Рівненській області, яка є суміжною до Житомирської області.

Варто зауважити, що задля спростування будь-яких сумнівів у ідентифікації особи водія разом із паспортом та військовим квитком ОСОБА_1 захисник міг забезпечити участь ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції або надати актуальні світлини ОСОБА_1 чи його водійське посвідчення.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про відсутності у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 у встановлений час та місці автомобілем, згідно яких щодо останнього складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені вище відеозаписи хоча й надані частинами, проте за змістом є послідовним та відповідними п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП.

Розділом ІІ п. 7 Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, законодавством України встановлений мінімальний показник вмісту алкоголю в крові 0,2‰, при наявності якого, можна стверджувати про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, у водія ОСОБА_1 встановлений показник 1,04 проміле, що значно перевищує допустиму норму та свідчить про беззаперечне перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Під час перегляду вказаного відеозапису апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень з боку працівників поліції відносно ОСОБА_1 ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, якими закріплена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Варто додати, що у спілкуванні з поліцейськими водій не заперечував вживання алкоголю напередодні, усі складені та надані йому для ознайомлення адміністративні матеріали підписав без зауважень та заперечень, з результатом огляду на місці зупинки погодився, підписавши відповідний чек приладу газоаналізатора. За таких умов, перебування водія у стані алкогольного сп`яніння є доведеним фактом та сумнівів у апеляційного суду у цій частині не викликає.

Не згода адвоката з оцінкою показів працівника поліції ОСОБА_3 , допитаного свідком у судовому засіданні у суді першої інстанції, суперечить положенням ст. 252 КУпАП, за якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Під час апеляційного розгляду суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Маленка Олександра Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь