Справа №461/8076/25
Провадження №3/461/2873/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року . м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №134170 від 24.09.2025 року, 11.09.2025 року о 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від обов`язків по вихованню та навчанню, не спілкується із сином в обсязі достатньому в його нормальному самоусвідомленні, не здійснює належного контролю за його поведінкою, поваги до оточуючих, стриманості та дисципліни. Внаслідок цього, малолітній ОСОБА_2 , протягом навчального процесу (вересень 2025 року) систематично зриває уроки, перебиває вчителя, грає мобільним телефоном,голосно вмикає музику, відволікає інших учнів, кладе ноги на парту. Крім того, 11.09.2025 року на уроці англійської мови вибіг на вулицю та штовхнув свого однокласника ОСОБА_3 , після чого останній впав на асфальт і вдарився ногою, тілесних ушкоджень не отримав, чим порушено вимоги ст. 150 Сімейного Кодексу України, та Закону України «Про охорону дитинства» за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП- заперечила. Зазначила, що її сину ОСОБА_2 , 2014 року народження встановлено діагноз: розлад дефіциту уваги з гіперактивністю, та під час інциденту у школі її син емоційно відреагував на поведінку іншого учня, дитина перебуває під наглядом лікаря психіатра, та приймає призначений медичний препарат для лікування вказаного захворювання. Дитина також відвідує позашкільні заходи, в тому числі займається дзюдо. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що конфлікт між дітьми мав випадковий та несистемний характер. Як мати вона турбується про сина, слідкує за його навчанням, виховує та забезпечує його потреби, розмовляє з ним про проблеми, контролює вільний час. Надалі зобов`язується приділяти ще більше уваги синові. Також сім`ю відвідували представники органу опіки і піклування, досліджували житлово-побутові умови, жодних зауважень їй висловлено не було. Стверджує, що нею належним чином виконуються батьківських обов`язки стосовно її сина ОСОБА_2 , та просить провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 184 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема ст. 150 СК України, Закон України «Про охорону дитинства» та у конкретному випадку Закон України №317-VII «Про засудження комуністичних і націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків що стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі. Таке ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки диспозиція ст. 184 КУпАП передбачає саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, №2402-III, статтями 150,180 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року, № 789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений уст. 150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд повинен з`ясувати, які саме обов`язки не були нею виконані, в чому саме це проявилося та якими доказами це підтверджено.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №134170 від 24.09.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 не виконала покладені на неї батьківські обов`язки стосовно свого неповнолітнього сина, який систематично зриває уроки, перебиває вчителя, грає мобільним телефоном,голосно вмикає музику, відволікає інших учнів, внаслідок чого було порушено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Разом з тим, ОСОБА_4 на підтвердження відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУПАП, долучено:висновок про комплексну психолого педагогічну оцінку розвитку особи Інклюзивно ресурсного центру м. Львова № ІРЦ-85400/2025/646546 від 21.08.2025 року, індивідуальний план надання соціальної послуги консультування у відділенні «Служба підтримки сім`ї», тривалістю з 25.02.2025 року по 24.02.2026 року, огляд лікаря психіатра КНП «6-а міська поліклініка м. Львова» від 29.10.2025 року, з якого окрема вбачається, що ОСОБА_2 конфліктує з однокласниками через імпульсивність, опісля шкодує через власну поведінку; ряд грамот і подяк, які свідчать про успішне відвідування ОСОБА_5 секції дзюдо та належне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути достатніми підставами для висновку про те, що особа ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дітей, натомість встановлені судом обставини справи виключають можливість притягнення особи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, будь яких інших належних та допустимих доказів, визначених ст. 251 КУпАП, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 184 КУпАП, матеріали справи не містять.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 , передбачених диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 184 ч.2, 247, 283 , 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мисько Х.М.