Справа № 168/794/25
Провадження № 3/168/425/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., з участю секретаря Островерхої Т.С., захисника адвоката Ванжули Я.В., розглянувши в режимі відеоконференції в селищі Стара Вижівка в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 12.08.2025 року о 11.00 год. в селищі Стара Вижівка Ковельського району по вул. Брідківській керував автомобілем «Cherry», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 12.08.2025 року о 12.42 год., керуючи автомобілем «Cherry», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Миру в с.Смідин Ковельського району, з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Ухвалою судді вказані справи об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, згідно з якою ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в судовому засіданні присутня захисник, суд вважає за необхідне провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

29.10.2025 року адвокатом Халупко В.М. подані письмові пояснення в справі.

У судовому засіданні захисник Ванжула Я.В. просить закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення в діях ОСОБА_1 , також надав письмові пояснення в справі, які підтримав у судовому засіданні.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, у повному обсязі доводиться матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 420559 від 12.08.2025 року та серії ЕПР1 № 420656 від 12.08.2025 року, в яких зафіксовано час і місце вчинення правопорушення;

рапортом від 12.08.2025 року про отримання заяви про вчинення правопорушення;

роздруківкою з спеціального технічного засобу, згідно з якою результат тесту становить 1,91 проміле;

актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння;

направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких відображено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», вміст алкоголь становить 1,91 проміле, та відеозаписом, згідно з яким він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи сторони захисту про закриття провадження не обґрунтовані з таких підстав.

Так, щодо доводів сторони захисту в письмових поясненнях від 13.10.2025 р. про невнесення відомостей про свідка до протоколу, то згідно з вимогами ст.266 КУпАП під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейський проводить такий огляд у присутності двох свідків в разі неможливості застосування технічних засобів. У даному випадку працівник поліції застосовував технічні засоби відеозапису.

У ході огляду цих відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що не відповідають дійсності доводи сторони захисту в письмових поясненнях від 13.10.2025 р. про відсутність звуку на цих відео.

У ході дослідження відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що на відеозаписах відображено обидва факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним огляду на стан сп`яніння з допомогою спеціального приладу, пропозицію пройти огляд в медичному закладі, складення протоколу і вручення його ОСОБА_2 , роз`яснення поліцейського про відсторонення від подальшого керування транспортним засобом. Також зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та подальше складення протоколу про відмову від такого огляду.

Доводи сторони захисту про те, що наданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є безперервним, не заслуговують на увагу. Оглянуті у судовому засіданні відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи, що стало підставою для складення щодо цього факту протоколу про адміністративне правопорушення.

Підстав визнавати недопустимим чи неналежним доказом відеозапис з нагрудної камери поліцейського немає.

Інші доводи про порушення процедури огляду, зокрема про порушення процедури огляду не можуть бути підставами для закриття провадження в справі, оскільки не впливають на висновок суду та не спростовують доказів вини ОСОБА_1 .

Варто звернути увагу, що ОСОБА_1 факту вживання алкоголю і перебування в стані сп`яніння не заперечив.

Не убачаються спроможними доводи сторони захисту про те, що стосовно ОСОБА_1 , як військовослужбовця ЗСУ діє спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, визначений виключно приписами ст. 266-1 КУпАП, і працівниками поліції він дотриманий не був.

Так, статтею 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Цією нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

ОСОБА_1 на місці події був у цивільному одязі, не керував військовим автомобілем. Факт складення щодо нього протоколів є додатковим свідченням того, на момент вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складання по цьому факту відповідних адміністративних матеріалів стосовно нього, ОСОБА_1 на військовій службі не перебував.

З протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено. При цьому, були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вказані протоколи складені уповноваженою на те особою, його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема, містить виклад суті адміністративного правопорушення та відповідають характеру вчинених ОСОБА_1 дій.

Доводи про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 і працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу не заслуговують на увагу.

З оглянутого відеозапису встановлено, що причину зупинки ОСОБА_1 було повідомлено працівником поліції.

Також неодноразово ОСОБА_1 роз`яснено, що його відсторонено від керування транспортним засобом.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не повідомили, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння є самостійною підставою для притягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідає дійсності, оскільки спростовується відеозаписами, а також не звільняє водія від обов`язку знати та дотримуватись ПДР, зокрема п. 2.5 ПДР.

Доводи про не доцільність застосування до ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України та виконує конституційний обов`язок щодо захисту України від збройної агресії рф, адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не відповідають положенням КУпАП. Зокрема, ст. 15 КУпАП, якою визначено, що військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обставинами, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, немає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є військовослужбовцем, вперше притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, його майновий стан, вважаю, що виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення в даному випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, та роз`яснити, що у ході примусового виконання постанови суду, відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, штраф буде стягуватися у подвійному розмірі.

У разі несплати штрафу у строк, передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу, визначений у цій постанові, дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Й. Хаврона