ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Педенко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2025 року о 06 год. 10 хв. по вул. Берегового, 4 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А3» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, а саме: збуджений. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на БК470199.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, постановою серії ЕНА №5094236 від 29.06.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання до суду ОСОБА_1 не з`явився, вину не визнає, подав заяву про розгляд справи без його участі та участі захисника.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гринюк О.М. в письмових поясненнях зазначив, що при вивченні матеріалів справи встановлено, що уповноваженою особою органу поліції оформлено вказані матеріали відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. ст. 251, 268 КУПАП, оскільки вони не містять жодних належних та підтверджуючих доказів вчинення ним самого адміністративного правопорушення, передбаченого у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння» або «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння», а також взагалі свідчить про наявність правових підстав для закриття справи №760/19248/25.

Так, для виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП - «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння» або «відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння», той чи інший транспортний засіб має бути спочатку зупинений під керуванням водія «правопорушника», тобто у першу чергу має бути належним чином зафіксований рух цього транспортного засобу та керування ним так званим «нетверезим водієм».

У ході вивчення адміністративного матеріалу складеного відносно ОСОБА_1 , який міститься у справі №760/19248/25, встановлено наявність записів нагрудних відео-реєстраторів №470199, №472858 співробітників поліції (які містяться на відеодиску з написом ЕПР1 375894), з яких вбачається, що працівники поліції під`їхали до припаркового транспортного засобу (автомобіля без жодного руху) АУДІ АЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі дороги, і неподалік якого знаходився ОСОБА_1 .

Як вбачається із записів вищевказаних нагрудних відео-реєстраторів, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції, що він не керував і не був за кермом транспортного засобу, але працівники поліції постійно ігнорували цей факт і безпідставно стверджували, що начебто мають докази відео-фіксації, на яких видно, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

У свою чергу у пункті 2.9.а. Правил дорожнього руху України чітко вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, що в даному випадку не мало місце та не підтверджується матеріалами справи №760/19248/25.

Долучені до протоколу відеозаписи з БК №470199, №472858 (які містяться на відеодиску з написом ЕПРІ 375894), які додані, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, взагалі не містять фіксації скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме на відеозаписах не фіксується факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, більше того, не містить відео фіксація і перебування останнього за кермом будь-якого транспортного засобу під час його руху.

Більш того, інші матеріали справи №760/19248/25 також не містять жодних доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Покази свідків також відсутні у матеріалах вказаної справи.

Таким чином, враховуючи вищевказане, захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУПАП (відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення), так як останній не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375894 від 29.06.2025.

Нормативно-правові акти регламентують та визначають зокрема порядок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв, які керують транспортними засобами. Але у даній справі №760/19248/25 громадянин ОСОБА_1 не був водієм і не керував транспортним засобом, а тому і застосування до нього цього порядку, як до водія є безпідставним та незаконним.

Вимоги основного закону поліцейськими не дотримано, оскільки збирання доказів вчинення правопорушення покладено на поліцейських, однак належних та допустимих доказів здобуто не було. Поліцейські не мають права складати протокол виключно на припущеннях про наявність правопорушення, саме правопорушення та факт його вчинення має бути підтверджене належними допустимими доказами та не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 277 КУпАП визначено строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада2015 року № 1452/735 (в подальшому - Інструкція 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність

ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375894 від 29.06.2025 року, карткою обліку адміністративного правопорушення, направленням на огляд, постановою серії ЕНА №5094236 від 29.06.2025 року, відеозаписом доданого до протоколу.

Згідно з даними відеозапису, наданого до суду, ОСОБА_1 29.06.2025 року під час фіксації правопорушення стверджував, що не керував транспортним засобом. Він зазначав, що за кермом був інший водій, який на момент складання протоколу вже залишив місце події. Водночас, матеріали справи містять постанову серії ЕНА №5094236 від 29.06.2025 року за якою ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (перевищення встановлених обмежень швидкості).

З моменту вчинення адміністративного правопорушення минуло чотири місяці. Протягом цього часу жодна інша особа, яка нібито керувала транспортним засобом, не з`явилася до Національної поліції чи суду, а також не підтвердила факт керування транспортним засобом у зазначений день та час.

З огляду на зазначене та оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що заяви ОСОБА_1 про керування транспортним засобом іншою особою є необґрунтованими та мають на меті уникнення адміністративної відповідальності.

Суд вважає доведеним факт, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши адміністративний матеріал та надані докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, зважаючи на те,

що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суддя вважає, що для виправлення

ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього адміністративного стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 283-284, 287-291 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300

Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Призначення платежу: «адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір, що становить 605 гривень 60 копійок та підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101

Код отримувача /код ЄДРПОУ/ 37993783

Р/Рахунок отримувача: UA0026001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу: «Судовий збір».

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М. Педенко