ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/969/25

Провадження № 3/293/409/2025

30 жовтня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

захисника Кравцова В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414150 від 06.08.2025, 06.08.2025 12:00:00 в с-щі Черняхів по вул. Володимирській,83, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився на нагрудний відео реєстратор поліцейського 857734, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

23.10.2024 через «Електронний суд» від захисника надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження та клопотання про визнання відеозапису недопустимим доказом.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс - повідомлення (а.с. 113).

З метою дотримання судом розумних строків розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, суд керуючись ст. 268 КУпАП, дійшов висновку про розгляд справи слід здійснювати без участі останнього.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 було відомо про судовий розгляд, а захист його інтересів здійснював адвокат Кравцов В.В., який діє на підставі договору від 21.07.2025 та ордеру серії АЕ № 1429334 від 29.09.2025.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у клопотанні.

Так, мотивуючи клопотання про закриття провадження захисник вказує, що матеріали справи не містять зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi А6 нз JEK 476, а тому ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Диск з відеозаписом, долучений працівниками поліції до матеріалів справи містить відеозапис «Відео WhatsApp», дата_2025-08-06 о 14.05.27_fc6b990f та «Відео WhatsApp», дата_2025-08-06 о 14.07.07_0е3776с4». Вказує, що програма "WhatsApp" є застосунком до смартфону, а законодавством не передбачено право працівників поліції здійснювати відео фіксацію правопорушення на власні технічні засоби.

Зауважує, що у графі 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 4141150 від 06.08.2025 вказано, що відео фіксація здійснювалась на бодікамеру, за таких обставин захисник наголошує на недопустимості доказів у вигляді диску на якому містяться відповідні записи.

Одночасно захисник зазначає, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в зв`язку з тим що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, про що він неоднозарово наголошував працівникам поліції, тому його огляд мав би відбуватися в порядку ст. 266-1 КУпАП, за участі ВСП.

В судовому засіданні від 30.10.2025 захисник підтримав клопотання та просив провадження у справі №293/969/25 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 06.08.2025 прибув на добове чергування, під час якого був помічений автомобіль на іноземних номерах, який було зупинено для перевірки реєстрації т/з. Під час перевірки документів у водія було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому останньому запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій відмовився, після чого запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі, на що водій також відмовився. Водію роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом

Свідок також пояснив, що відеофіксація події проводилась на боді камеру поліцейського та відео реєстратор, що розташований в службовому автомобілі. При цьому пояснив, що відео реєстратор закріплений в службовому автомобілі, а записи з відео реєстратора по закінченню чергування передаються на планшетний пристрій у програму "адмінпрактика".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника, покази свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.3 цієї статті в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №4141150 від 06.08.2025, 06.08.2025 12:00:00 в с-щі Черняхів по вул. Володимирській, 83, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився на нагрудний відео реєстратор поліцейського 857734, чим порушив п.2.5 ПДР,за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №414150 від 06.08.2025 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП від 06.08.2025 (а.с. 5); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 06.08.2025 (а.с. 6), рапортом поліцейського (а.с.9), диском з відеозаписом події, який наявний в матеріалах справи ( а.с. 10).

При дослідженні в судовому засіданні відеозапису встановлено наступне:

- працівниками поліції на підставі ст. 35 ЗУ "Про поліцію" було зупинено автомобіль на номерах іноземної реєстрації під керуванням водія ОСОБА_1 для перевірки реєстрації т/з та було проведено поверхневий огляд автомобіля. Під час спілкування з водієм працівниками поліції у гр. ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в найближчому медичному закладі, на що водій відмовився.

- ОСОБА_1 працівниками поліції роз`ясненні права, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП;

- ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що служить в А4355 та висловив вимогу про виклик ВСП для проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, на працівники поліції відмовили;

- ОСОБА_1 також повідомляв працівникам поліції, що поспішає на хрестини, тому пропонував кошти працівнику поліцейському для швидкого вирішення ситуації, на що працівник поліції попередив ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за неправомірну вигоду;

- подальший рух ОСОБА_1 заборонено та відсторонено від керування транспортними засобами.

Вказаний відеозапис суд вважає належним та допустимими доказом наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів захисника щодо відсутності на відео фіксації події саме зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то суд такі доводи захисника не приймає до уваги, оскільки на наданих працівниками поліції відео файлам міститься запис руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

При цьому надані в судовому засіданні покази працівника поліції щодо фіксації руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на відео реєстратор, який розміщений у службовому автомобілі узгоджуються з долученим до справи відеозаписом такого факту.

При цьому суд також зауважує, що положення пункту 2.5 ПДР вказують на те, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не містить такого елементу, як "причина зупинки транспортного засобу". Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно він інших видів адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи № 990SCGC/1/24 у своїй постанові від 18 квітня 2024 року Велика Палата Верховного Суду (далі Постанова № 990SCGC/1/24) виснувала, що водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами у стані сп`яніння, відмінне від правопорушення, яке полягає у відмові осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Отже, предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення відрізняється залежно від того, за вчинення якого саме порушення складено протокол про адміністративне правопорушення (пункт 70 Постанови № 990SCGC/1/24).

В пункті 83 Постанови № 990SCGC/1/24 Велика Палата Верховного Суду зосереджує увагу, що обов`язковою передумовою для вимоги поліцейського до водія транспортного засобу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння є наявність ознак такого сп`яніння, визначених в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

В даному випадку відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною якого є саме "відмова від проходження огляду на стан сп`яніння", яка у свою чергу чітко зафіксована на відеозаписі, які міститься в матеріалах справи.

Таким чином, доводи захисника щодо відсутності підтвердження факту керування ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними.

Щодо доводів захисника в частині визнання доказів відео фіксації даного правопорушення недопустимими, то суд вважає доводи захисника безпідставними, оскільки фіксація правопорушення відбулась у встановлений Законом спосіб за допомогою бодікамери поліцейського та відео реєстратора, що міститься у службовому автомобілі, що також підтверджено показами свідка ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння мав проводитись відповідно до ст. 266-1 КУпАП, то суд також не погоджується з такими твердженнями, оскільки будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 під час зупинки працівниками поліції виконував службові обов`язків як військовослужбовець чи перебува на території військової частини матеріали справи не містять, тому у працівників поліції не було підстав для проведення огляду в порядку ст. 266-1 КУпАП.

До того ж, ОСОБА_1 керував цивільним транспортним засобом, при цьому повідомляючи, що поспішає на хрестини, а також не перебував у форменному одязі військовослужбовця.

За таких обставин огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 правомірно було проведено працівниками поліції у порядку ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Щодо доводів захисника, що працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснені наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд зазначає наступне, що стороною захисту не надано суду відомостей про оскарження будь-яких дій працівників поліції, що могли б ввести ОСОБА_1 в оману щодо оформлення вищезазначених матеріалів чи інших доказів, які б ставили під сумнів належність і допустимість даних суду доказів винуватості ОСОБА_1 .

Крім того протокол про адміністративне правопорушення, пам`ятка про права та обов`язки, а також направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`янфння підписані особисто ОСОБА_1 . Іншого ні ОСОБА_1 , ні захисником належними та допустимими доказами не доведено.

За таких обставин суд розцінює позицію захисту, як вибрану ним стратегію захисту з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що в межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписи в цій частині є належними та допустимими, оскільки на них зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.

Суд вважає відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.

За наслідками розгляду справи суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414150 від 06.08.2024 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена та підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови оголошений: 03.11.2025 об 15:30 год.

Суддя Людмила ЛОСЬ