ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності громадянина Азейбарджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), - адвоката Усманова М. А., та представника ДМС України Чернівецької митниці - Бурлаки С. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Усманова М. А. на постанову судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 06 жовтня 2025 року, -

УСТАНОВИВ:

Постановою судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 06 жовтня 2025 року громадянина Азейбарджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) 60 коп. на користь держави.

Згідно постанови районного суду та протоколу про порушення митних правил № 0467/UA408000/2025 від 04.08.2025 року громадянина Азейбарджану ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) притягнуто до відповідальності за те, що він не вивіз з митної території України автомобіль марки «IVECO DAILY», реєстраційний номерний знак Чехії « НОМЕР_1 », з VIN-код № НОМЕР_2 , як в термін до 12.08.2022 року, так і станом на 26.09.2025 р., та перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України цього транспортного засобу більше ніж на тридцять діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Під час опитування, громадянин ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) заявив, що даний автомобіль залишив на території України, жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ст. 481 МКУ митним органам не надано.

Не погоджуючись з позицією районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), - адвокат Усманов М. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою закрити справу у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ЄУНСС: 725/8065/25 Головуючий в суді 1 інстанції: Стоцька Л. А.

НП: 33/822/550/25 Головуючий в апел. інстанції: Давній В. П.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дії громадянина Азейбарджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можуть розцінюватися, як умисне порушення митних правил, оскільки у його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, він не мав реальної можливості виконати обов`язок з вивезення транспортного засобу через обставини непереборної сили, які не залежали від його волі, так і суб`єктивна сторона правопорушення - ОСОБА_3 не мав умислу або необережності щодо порушення строків тимчасового ввезення, діяв добросовісно, а наслідки сталися виключно через зовнішні, непередбачувані події воєнні дії на території України.

Стверджує, що зазначені митницею дати (30 квітня 2024 року, 22 червня 2025 року) не мають логічного чи правового зв`язку з моментом вчинення або виявлення правопорушення, що викликає сумнів у правильності та послідовності дій митного органу.

Вважає, що у митного органу при наявності доступу до ЄІАС та наявності в ній відомостей про строки тимчасового ввезення громадянином Азейбарджану ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) на митну територію України транспортного засобу в режимі «тимчасове ввезення строком на один рік», вже існувало беззаперечне право на внесення такого транспортного засобу до категорії ризикового та зобов`язувало надати таку інформацію до ДПС України та органів Національної поліції, з метою якнайшвидшого встановлення місця знаходження транспортного засобу та ОСОБА_1 , як особи, яка його тимчасово ввезла на митну територію України, та відповідно невідкладно скласти протокол про порушення митних правил за ст. 481 МК України, однак цього не було зроблено, оскільки вищевказаний протокол було складено лише 04 серпня 2025 року.

Зазначає, що у разі, якщо апеляційний суд дійде висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного, апелянт просить врахувати ряд пом`якшувальних обставин, зокрема те, що ОСОБА_3 є багатодітним батьком, який виховує четверо малолітніх дітей, на утриманні якого перебуває його дружина, оскільки здійснює догляд за дітьми та не має власного доходу, а тому на думку захисника можливо застосувати аналогію закону, поширивши дію положень ст. 69 КК України на правовідносини, що регулюються ч. 6 ст. 481 МК України та застосувати до останнього адміністративне стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією вказаної статті.

Інших апеляційних скарг на вищевказане рішення суду не надходило.

Однак надійшло заперечення від представника ДМС України Чернівецької митниці - Бурлаки С. С., на апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), - адвоката Усманова М. А., зі змісту якого вбачається, що остання просить оскаржуване рішення, як законне залишити без задоволення, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - громадянин Азейбарджану ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомив суд про поважність причин його неявки, що згідно вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без їхньої участі.

Заслухавши позицію захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), - адвоката Усманова М. А., який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, думку представника ДМС України Чернівецької митниці - Бурлаки С. С., яка заперечувала проти задоволення вищевказаної апеляційної скарги, вважавши оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, в межах доводів наведених в поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.

Даючи оцінку доводам апелянта по суті правопорушення, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема даними, які містяться в: - протоколі про порушення митних правил № 0467/UA408000/2025 від 04.08.2025 року, який складений компетентним органом в межах наданих повноважень, в протоколі чітко викладено суть правопорушення, зауваження, доповнення відсутні (а. с. 4-8), - витязі з АСМО «Інспектор» по транспортному засобу марки «IVECO DAILY», реєстраційний номерний знак Чехії « НОМЕР_1 », з VIN-код № НОМЕР_2 (а. с. 9-11); - витязі з модуля ОТЗ в пунках пропуску для автомобільного сполучення (а. с. 11); - протоколі опитування в справі про порушення митних правил № 0467/UA408000/2025 від 04.08.2025 року, згідно яких ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) показав, що дійсно ввіз 12.08.2021 року транспортний засіб марки «IVECO DAILY», реєстраційний номерний знак Чехії « НОМЕР_1 », з VIN-код № НОМЕР_2 на територію України та у визначений законом строк не вивіз його через воєнний стан (а. с. 16).

Аналіз зазначених доказів, на думку апеляційного суду, переконливо свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого правопорушення.

При цьому, апелянт не оспорює факт ввезення 12.08.2021 року транспортний засіб марки «IVECO DAILY», реєстраційний номерний знак Чехії « НОМЕР_1 », з VIN-код № НОМЕР_2 на територію України та подальшого не вивезення його у законодавчо встановлені строки.

Апелювання захисника на обставини непереборної сили, що позбавили можливості його підзахисного виконати взяті на себе обов`язки щодо вивезення транспортного засобу, що у відповідності до ч. 1 ст. 460 МК України не має наслідком притягнення особи до відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає помилковими враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У свою чергу, здійснення митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими відповідно до МК України регулюється також Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі наявності обставин непереборної сили, що зумовило неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України, власник або інша уповноважена ним особа повинна повідомити про це митний орган у встановленому законом порядку. У такому випадку відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України виключається.

Із наявних матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не звертався із заявою про продовження строку ввезення транспортного засобу марки «IVECO DAILY», реєстраційний номерний знак Чехії « НОМЕР_1 », з VIN-код № НОМЕР_2 та не повідомляв митний орган про обставини непереборної сили, які завадили йому виконати взяті на себе обов`язки по вивезенню транспортного засобу.

Як зазначено у самому протоколі про ПМП, на момент перетину митного кордону жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ч. 6 ст. 481 МКУ ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) митним органам не надано.

Окрім цього, в судовому засіданні апеляційного суду, представник ДМС України Чернівецької митниці Бурлака С. С. вказувала на те, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) було роз`яснено наслідки перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу, а також можливість його продовження не більше аніж на 30 днів за наявності факту аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб.

У разі наявності вищевказаних обставин, останній мав звернутися до митних органів з письмовою заявою та підтверджуючими документами (які відповідно до п. 3 розділу VII «Порядку» мають видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції) про наявність вищевказаних обставин, які відповідно виключають адміністративну відповідальність за ст. 481 МК України.

А тому, посилання захисника про наявність обставин непереборної сили за умови не звернення його підзахисним до митного органу із відповідною заявою, не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Всі інші апеляційні доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

При цьому апеляційний суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

Також апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 000 грн, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП.

Беручи до уваги вищевикладене, оскаржуване рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.

Керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), - адвоката Усманова М. А., залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 06 жовтня 2025 року, відносно громадянина Азейбарджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 6 ст. 481 МК України, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній