Справа № 299/4115/25
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/656/25 за апеляційною скаргою представника-адвоката Нечаєва В. В. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.09.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 416555 від 08.08.2025 та постанови судді від 19.09.2025 вбачається, що 08.08.2025 приблизно о 16 год по вул. Комунальній, 21 у м. Виноградів Берегівського району, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Мерседес С180», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та допустила зіткнення з автомобілем марки «Geely», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого - адвокат Нечаєв В. В. просить постанову суду від 19.09.2025 щодо ОСОБА_3 скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_4 винною за ст. 124 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців і стягнути з неї судовий збір. Вважає, що накладене на ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу є занадто м`яким та створює небезпечний прецедент безкарності за порушення правил дорожнього руху, вчинені на пішохідних переходах, а також не має виховного та стримувального ефекту як для правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху. Суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту, що ОСОБА_3 не вчинено жодних заходів для добровільного відшкодування завданої потерпілому шкоди, що виключає можливість вважати її такою, що щиро розкаялася. Крім того, ДТП сталася безпосередньо перед пішохідним переходом, коли потерпілий зупинився, щоб пропустити пішохода, і внаслідок дій ОСОБА_3 реальній небезпеці було піддано життя та здоров`я пішохода, а лише випадковий збіг обставин дозволив уникнути трагічних наслідків.

-2-

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 , її захисник-адвокат Естінко Т. Е., потерпілий ОСОБА_1 та його представник-адвокат Нечаєв В. В., на розгляд справи щодо ОСОБА_3 не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали. Останні повідомлені за допомогою смс-повідомлення, що підтверджується відповідними довідками, а також і поштовим зв`язком. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи потерпілого, в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 , її захисника-адвоката Естінко Т. Е., потерпілого ОСОБА_1 та його представника-адвоката Нечаєва В. В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 269, 270, 271 КУпАП. Також приймається до уваги заява представника потерпілого адвоката Нечаєва В. В. про можливість розгляду апеляційної скарги без його та потерпілого ОСОБА_1 участі, а також заява захисника-адвоката Естінко Т. Е. про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 251, 252 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання 08.08.2025 приблизно о 16 год по вул. Комунальній, 21 у м. Виноградів Берегівського району, керуючи

-3-

транспортним засобом марки «Мерседес С180», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та допустила зіткнення з автомобілем марки «Geely», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Порушення ОСОБА_3 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 416555 від 08.08.2025, так і даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.08.2025, рапортом працівника поліції від 08.08.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, що останньою не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_1 , - адвоката Нечаєва В. В. про те, що ОСОБА_3 призначено занадто м`яке адміністративне стягнення, апеляційний визнає неспроможними з огляду на таке.

Згідно ст. 23, 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, ставлення до вчиненого, обставину, що пом`якшує відповідальність щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

-4-

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції застосував до ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу, яке, в даному випадку, є справедливим і такими, що відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд звертає увагу на те, що факт вчинення ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди нею не заперечується, що в свою чергу дає підстави вважати, що вона визнає свою вину та кається у вчиненому.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення Правил дорожнього руху України, а також відсутні дані, які б характеризували ОСОБА_3 із негативної сторони, та обставин, які обтяжують її відповідальність.

Апеляційний суд не бере до уваги твердження представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Нечаєва В. В. про те, що ОСОБА_3 не вибачилася перед потерпілим, а також не намагалася відшкодувати йому завдані збитки. При цьому, апеляційний суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наведені представником потерпілого обставини. Не додано таких доказів і представник потерпілого до апеляційної скарги.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правову відповідальність обох водіїв застраховано. Вказане відповідно до примітки до ст. 124 КУпАП, у випадку використання учасниками ДТП права спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», взагалі би звільняло ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності.

Із урахуванням наведеного, безпідставними і такими, що не дають підстав для призначення ОСОБА_3 найбільш суворого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами, і доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує відповідальність, щире каяття, оскільки такі обставини не знаходять свого підтвердження.

Той факт, що внаслідок дій ОСОБА_3 реальній небезпеці було піддано життя та здоров`я пішохода, є лише припущеннями, які жодним доказом не підтверджені.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненням нею нових адміністративних правопорушень, а відтак і справедливим.

Між тим, відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на положення ст. 294 КУпАП, зміст яких свідчить про те, що у разі зміни апеляційним судом постанови суду першої інстанції в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів обґрунтованість накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає, а тому апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Нечаєва В. В. задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що потерпілим та його представником не було надано належних та допустимих доказів, які б

-5-

спростовували висновки суду першої інстанції, у тому числі в частині накладення адміністративного стягнення, та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Нечаєва В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.09.2025 щодо ОСОБА_5 , - без зміни.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя