Справа №: 398/5271/25
провадження №: 3/398/1539/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"28" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірина Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградської області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424948 від 16 серпня 2025 року цього дня о 13 год. 02 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с-щі Новоселівка, на польовій дорозі ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Doosan Mega 400V, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував особливості та габарити транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Zeekr 001, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3.б та п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, заперечив, пояснив, що 16 серпня 2025 року близько 13 год. розпочиналась обідня перерва і він, перебуваючи на будівельному майданчику, керуючи транспортним засобом (Doosan) зі швидкістю 5-10 км/год (визначається автоматично) рухався до місця зупинки, що розташована приблизно за 20 м від місця зіткнення автомобілів. Автомобіль Zeekr побачив вже після зіткнення, не міг зупинити свій транспортний засіб, не бачив будь-якої перешкоди руху, оскільки під час його руху до зіткнення транспортних засобів ліворуч був розташований габаритний транспортний засіб, що перешкоджав огляд ліворуч, крім того, розташування піднятого ковша на його транспортному засобі, закривав частину проїжджої частини попереду. ОСОБА_1 наполягав, що він не робив зупинку транспортного засобу до зіткнення, в`їжджаючи на бугор дороги, враховуючи особливості гідравлічного механізму його транспортного засобу, підвищились оберти двигуна при доланні перешкоди, проте швидкість руху не змінилась, транспортний засіб не зупинився. На розташування інших транспортних засобів не звернув увагу, чи перебували вони на підвищенні дороги. Автомобіль Zeekr був повністю відсутній в полі його зору до зіткнення. Вважає водій автомобіля Zeekr зобов`язаний був надати йому перевагу у русі, оскільки Doosan рухався праворуч від автомобіля Zeekr. Зазначив, що враховуючи місце, де сталася ДТП (будівельний майданчик) розраховував на відсутність сторонніх транспортних засобів, крім спецтехніки. Під час складання адміністративного матеріалу звертав увагу працівників поліції щодо вказаних обстави, проти його зауваження були проігноровані. Автомобіль Zeekr отримав пошкодження у правій задній частині від взаємодії правого краю ковша Doosan.

Його захисник адвокат Майоров С.В., враховуючи всі обставини справи та досліджені в ході судового розгляду докази, просив закрити провадження відносно його підзахисного за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вважає вина ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді відсутня, натомість дії потерпілого свідчать про порушення ним правил дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 16 серпня 2025 року близько о 13 год. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с-щі Новоселівка, рухався за допомогою вказівок гул-навігатора, керуючи автомобілем Zeekr яскраво-помаранчевого кольору зі швидкістю 17-20 км/год. На стежці його руху було помітно насипи ґрунту, проте жодних знаків, що заборонять рух транспортного засобу не бачив. Праворуч в напрямку свого руху помітив бульдозер, який рухався з невеликою швидкістю, вважав, що бульдозер (Doosan) зупиняється, паркується, тому продовжив рух прямо, не змінюючи свого напрямку. Жодної розмітки, попереджувальних знаків на місці дорожньо-транспортної пригоди не було. Коли зрозумів, що бульдозер не зупинився, не вважав за потрібне загальмувати, оскільки відчув небезпеку за життя пасажира свого авто та, з метою уникнення зіткнення. інстинктивно вивернув кермо праворуч. Після зіткнення на дорозі було помітно сліди гальмування його авто Zeekr. Збільшення швидкості руку на декілька км не вважає пришвидшенням швидкості перед зіткненням. Потерпілий зазначив судді, що в нього склалося враження, що водій Doosan намагався умисно наїхати на його автомобіль, вважає, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія Doosan. Після ДТП на вказаній території періодично з`являлися транспортні засоби, що не мають відношення до спецтехніки, сторонні особи, оскільки не було заборони проїзду на територію вказаного майданчика.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду пояснив, що 16 серпня 2025 року був очевидцем ДТП, що сталася за участю Doosan та Zeekr. Близько 13 години свідки перебували на будівельному майданчику колишнього розрізу «Морозівський», де проводили роботи з рекультивації, починалась обідня перерва, працівники збиралися на майданчику. Вказаний майданчик огороджений спеціальною червоною стрічкою та насипами ґрунту, проїзд на територію, де ведуться роботи стороннім транспортним засобам заборонений. Всупереч зазначеній забороні на огороджену територію будівельного майданчику заїхав Zeekr, який рухався з невеликою швидкістю, близько 20 км/год, зліва, перпендикулярно руху Doosan, перед зіткненням з Doosan, Zeekr раптово почав прискорюватися приблизно до 30 км/год, намагався об`їхати спереду Doosan. Doosan рухався приблизно зі швидкістю 5-10 км/год. Після удару автомобіль Zeekr продовжив рух на 5-7 м. Регулювання дороги вказаного майданчика дорожніми знаками було відсутнє, сама дорога являє собою накатаний спецтехнікою ґрунт, перехрестя доріг не було, по напрямку руху в якому рухався водій автомобіля Zeekr дорога відсутня, за 80 метрів від місця зіткнення в напрямку руху Zeekr обрив у воду.

Свідки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надали судді аналогічні свідчення.

Свідок ОСОБА_7 , інспектор Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, суду пояснив, що 16 серпня 2025 року прибув на місце ДТП за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с-щі Новоселівка, ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на місці опитано свідків події, проведено фотофіксацію. Зазначив, що ділянка місця ДТП в напрямку руху автомобіля Zeekr не була огороджена попереджувальними знаками, що перешкоджали проїзду транспортних засобів чи пріоритету, дороги, по яким рухались транспортні засоби - грунтові і не мали розмітки. Навколо ділянки ДТП були наявні грунтові насипи. Слідів гальмівного шляху транспортних засобів на місці ДТП не було змоги встановити. За характером пошкоджень автомобіля Zeekr, на його думку, саме водій Doosan мав надати перевагу у русі автомобілю Zeekr, тому протокол про адміністративне правопорушення був складений на водія ОСОБА_1 . На думку свідка, обидва водії мали змоги зупинити свої транспортні засоби та уникнути зіткнення. Відеозаписів з місця події він не переглядав, учасники ДТП йому для огляду відеозаписи не подавали. За час складання адміністративного матеріалу на вказаній території періодично з`являлися транспортні засоби, що не мають відношення для будівельних робіт, оскільки не було заборони проїзду на вказану територію. З учасниками ДТП свідок незнайомий, ніяких відносин не підтримує. Свідком надано для огляду фото з місця ДТП, що відповідають фото, долученим до матеріалів справи потерпілим.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суддя встановив наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424948 від 16 серпня 2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.3.б та п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з пп. «б» п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, при цьому об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суддею досліджено та проаналізовано матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №424948 від 16 серпня 2025 року, в якому зазначена суть правопорушення; схему місця ДТП, яка сталася 16 серпня 2025 року о 13 год. 02 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с-щі Новоселівка, на польовій дорозі (Морозівський розріз), письмові пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 від 16 серпня 2025 року та пояснення надані учасниками справи в ході судового розгляду; відеозаписи з місця події, надані стороною захисту та потерпілим; лист ТОВ «Компанія Доніндустрія» від 25 серпня 2025 року; висновок судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/105-25/13695-ІТ від 25 вересня 2025 року, проведеної за дорученням захисника ОСОБА_1 адвоката Майорова С.В., та встановлено наступне.

Дорожньо-транспортна пригода 16 серпня 2025 року о 13 год. 02 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с-щі Новоселівка відбулася на будівельному майданчику, де знаходилась будівельна техніка та проводилися роботи з рекультивації колишнього розрізу «Морозівський». З відеозаписів, наданих стороною захисту та потерпілим ОСОБА_2 , вбачається, що на ділянці, де проводилися технологічні роботи з рекультивації, наявна огороджувальна стрічка та табличка з написом: «Проїзду немає», не по всьому периметру будівельного майданчика, а частково огороджуючи територію, крім того наявні насипи з ґрунту, дорожнє покриття ділянки, де сталася ДТП, грунтово-глинисте, однорідне. Відповідно до схеми місця ДТП засоби регулювання дорожнього руху (дорожні знаки, дорожня розмітка тощо) на ділянці, де сталася ДТП, відсутні.

Водій автомобіля Zeekr 001, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , рухаючись польовою дорогою, в`їхав на територію, де знаходилась будівельна техніка та проводилися роботи з рекультивації колишнього розрізу «Морозівський». Продовжуючи рух по зазначений території, водій автомобіля Zeekr 001, помітивши транспортний засіб Doosan Mega 400V, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався перпендикулярно траєкторії руху автомобіля Zeekr 001, почав здійснювати маневр його об`їзду, після чого відбувся контакт ковша транспортного засобу Doosan Mega 400V з правою задньою частиною автомобіля Zeekr 001, чим останньому спричинено механічні ушкодження.

Водій транспортного засобу Doosan Mega 400V, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху в напрямку, що перехрещується з напрямком руху автомобіля Zeekr 001, рухався з правого боку відносно останнього (файл «EVT_20250816_125915_0000»). При цьому водій автомобіля Zeekr 001, виявивши, що справа від нього наближається інший транспортний засіб та їхні траєкторії руху перетинаються, не відреагував належним чином на зміну дорожньої обстановки та не зупинився, щоб надати перевагу у русі транспортному засобу, котрий рухався з правого боку, адже згідно з положеннями п. 10.11 ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Судддя зауважує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4 ПДР України).

На підставі об`єктивно вставлених обставин справи, суддя дійшов обґрунтованого переконання, що водій транспортного засобу Doosan Mega 400V ОСОБА_1 , міг правомірно розраховувати на те, що на ділянці проведення технологічних робіт з рекультивації відсутні інші транспортні засоби, окрім будівельної техніки. Крім того, з відеозапису (файл «EVT_20250816_125915_0000») вбачається, що паралельно напрямку руху транспортного засобу Doosan Mega 400V був наявний інший транспортний засіб (вантажний автомобіль), який зважаючи на його габарити міг перешкоджати достатній видимості щодо розміщення інших учасників руху, зокрема, автомобіля Zeekr 001, що не дало змогу водієві змоги вчасно зорієнтуватися у змінах дорожньої обстановки.

Суд критично оцінює наданий стороною захисту висновок експерта, зважаючи на неповноту вихідних даних, наданих експерту, та як такий, що містить цілковитого аналізу події ДТП та встановлення її причинно-наслідкових зв`язків.

Оцінюючи зібрані по справі докази кожного доказу окремо, а також у взаємному зв`язку у їх сукупності, суддя встановив, що транспортні засоби, під керуванням водіїв, що є учасниками ДТП, перебували на неврегульованій дорожніми знаками, розміткою чи обладнанням ділянці дороги та при перехрещенні траєкторії руху мали керуватися п. 10.11 ПДР України, отже встановлені під час розгляду справи обставини не відповідають тим, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи характер та механізм здійснених рухів обох транспортних засобів до моменту зіткнення та структуру причинно-наслідкового зв`язку події ДТП, суддя вважає, що порушення п. 2.3(б) ПДР України ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Вказаний пункт ПДР України є не основним, а похідним в системі порушень, які в сукупності становлять вину правопорушника. Разом з тим, перевищення дозволеної та безпечної швидкості руху та відповідно порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР суддею також не встановлено.

Порушення водієм правил дорожнього руху, які могли бути у прямому причинному зв`язку з наслідками у виді ДТП, що інкримінується ОСОБА_1 , не підтверджено достатніми та беззаперечними доказами, а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до положень ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Окрім того, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsarv. Turkey), п.282, Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою слід керуватися стандартом доведення, що передбачає: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом всіх обставин означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина не підтверджена достатніми та беззаперечними доказами, а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ретельно проаналізувавши всі доводи сторони захисту, потерпілого, його представника, суддя вважає за необхідне зазначити, що у викладі підстав для прийняття рішення по справі судді необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення справи, а виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки обов`язок судді наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави, відтак обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суддя спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, всі доводи та аргументи учасників справи були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу під час розгляду цієї справи, проте не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

З огляду на викладене, суддя дійшов переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі чого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

09 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Тупало М.П. подав до суду клопотання про призначення інженерно-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання чи відповідали дії водіїв транспортних засобів вимогам ПДР і як водії мали діяти у даній дорожній обстановці згідно з вимогами ПДР, обґрунтовуючи вказане клопотання необхідністю усунення суперечностей у поясненнях учасників ДТП.

10 жовтня 2025 року в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя дійшов висновку, щодо відмови у задоволенні вказаного клопотання представника потерпілої особи. Оскільки в ході судового розгляду допитані учасники ДТП, свідки, досліджено письмові матеріали та досліджено відеозапис події надані до суду потерпілим та особою, яка притягується до відповідальності, та на переконання судді адвокатом Тупалом М.П. у судовому засіданні не доведено, що для вирішення поставлених ним питань необхідні спеціальні знання і неможливо зробити висновок про винуватість чи невинуватість особи без залучення експерта та проведення експертизи на підставі досліджених судом доказів.

За заявою захисника ОСОБА_1 адвоката Майорова С.В., його клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424948 від 02 вересня 2025 року органу, який його склав, суддею залишено без розгляду.

Керуючись ст. 9, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ірина Петрівна Шинкаренко