Справа № 539/5271/25
Провадження № 3/539/1283/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріал, що надійшов від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,
до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
права, передбачені статею 63 Конституції України, статею 268 КУпАП, роз`яснені,-
07 жовтня 2025 року громадянка ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого малолітній ОСОБА_2 , перебуваючи в навчальному закладі, на перерві, наніс тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 394675 від 14 жовтня 2025 року.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушила вимоги статті 150 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», за які передбачено відповідальність за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала, пояснила суду, що на даний час вона провела бесіду із сином щодо неприпустимості такої поведінки в подальшому.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
- рапортом інспектора Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ГРПП в Полтавській області Савельєва А.О., в якому поінформовано про те, що при виїзді на місце події було встановлено, що сину заявниці ОСОБА_4 малолітньому ОСОБА_3 , який перебував в навчальному закладі Лукімська гімназія Оржицької ТГ, під час перерви між уроками, учень восьмого класу ОСОБА_5 наніс удари по голові та притискав за шию. Госпіталізовано до КП ЛЛІЛ для огляду;
- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 07 жовтня 2025 року, де зазначено про те, що 07 жовтня 2025 року їй написав повідомлення син ОСОБА_7 , повідомивши, що під час перебування в навчальному закладі, на перерві його штовхав ОСОБА_5 , в результаті чого він упав та вдарився головою об парту, також придавлював за горло;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08 жовтня 2025 року, де вона зазначила, що 07 жовтня 2025 року її син ОСОБА_7 , прийшовши з школи розповів їй, що на перерві у нього виник конфлікт з ОСОБА_8 . Під час цього він штовхнув ОСОБА_9 , останній упав, отримавши травму.
Відповідно до частин другої та третьої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на пункт 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно з частиною першою статті 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно потягом року після накладення адміністративного стягнення, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі статтею 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 184, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва