П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2025 Справа №607/21857/25 Провадження №3/607/7958/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.126 КУпАП, повторно протягом року, а саме 10 жовтня 2025 року о 11.23 год. в м. Тернополі на проспекті Злуки, 2Б, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Окрім цього, громадянин ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року, а саме 10 жовтня 2025 року о 11.23 год. в м. Тернополі на проспекті Злуки, 2Б, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком лікаря №452 від 10.10.2025. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому Законом порядку про, що свідчить його підпис у протоколах про адміністративні правопорушення щодо розгляду справи судом 24.10.2025 о 11.00 год.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не з`явився до зали судових засідань, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 2 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильноскладений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № від 1395 від 07.11.2015 року.

Крім того направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а також відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/7356 від 09.11.2015 року.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479263 від 10.10.2025, та серії ЕПР1 № 479239 від 10.10.2025, ОСОБА_1 інкриміновано порушення передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , 10 жовтня 2025 року о 11.23 год. в м. Тернополі на проспекті Злуки 2Б, та був зупинений працівниками поліції на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

В подальшому, в ході перевірки документів працівниками поліції було виявлено, що водій вищевказаного автомобіля ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами. Також під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього поліцейські виявили ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку із чим запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння та проїхати у медичний заклад КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, на що ОСОБА_1 погодився. За результатом пройденого ОСОБА_1 огляду встановлено, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №452 від 10.10.2025. Внаслідок вищевказаних обставин відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Звертаю увагу, що Інструкція № 1452/735 не містить порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, більше того, п. 12 Розділу ІІ Інструкції передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, в разі наявності підстав вважати про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень повністю доведена матеріалами справи, а саме даними, що містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №472963 від 10.10.2025, у якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, перелік доказів, що додаються до протоколу; Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479239 від 10.10.2025, у якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та перелік доказів, що додаються до протоколу, тощо;

- аудіовізуальних дисках на яких містяться відеозаписи, що долучені до протоколів про адміністративні правопорушення;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №452 від 10.10.2025, в якому зазначено, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- результаті токсикологічного дослідження №842 від 10.10.2025, в якому зазначено, що в сечі ОСОБА_1 виявлено ТНС (канабіс), на основі дослідження, був складений висновок;

- рапорті поліцейського взводу №1 роти 4 УПП в Тернопільській області ДПП, щодо здійснення патрулювання 10.10.2025. При цьому зміст рапорту працівника поліції в повному обсязі узгоджується із фактичними обставинами справи, встановленими з урахуванням інших досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів, в тому числі відеозаписом з місця події, а тому береться судом до уваги;

- копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2025 (Справа №60717742/25), згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років;

- довідках виданих УПП в Тернопільській області ДПП від 20.10.2025.

Крім того на переконання суду, факт вчинення адміністративних правопорушень повністю підтверджується відеозаписами, з яких можливо встановити всі обставини справи, що відбувалися 10.10.2025, що був досліджений судом. Таким чином, суд вважає зазначені відеозаписи належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки в протоколах про адміністративні правопорушення міститься посилання про їх долучення до матеріалів справи, відеозаписи відображають повну та реальну інформацію щодо обставинвчинених ОСОБА_1 правопорушень. Крім того даними відеозаписами підтверджується дотримання працівниками поліції вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколів про адміністративне правопорушення, зокрема дотриманням процедури щодо пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, фіксація проходження такого огляду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 , а саме те, що адміністративні правопорушення мали місце внаслідок порушення ним: п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених в матеріалах справи обставин адміністративних правопорушень не вбачається, оскільки вони є повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно могло завдати серйозної шкоди, а тому він, як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі надати документи, що надають право керувати транспортним засобом, не керувати транспортним засобом в стані сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи він ці вимоги свідомо ігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.130 КУпАП тобто керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року; ч. 5 ст. 126 КУпАП тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП, в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення, якою є ч.5 ст.126 КУпАП.

Приймаючи рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При цьому, як вбачається із довідки наданої старшим інспектором відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП М.Кохан від 20.10.2025 по даних Інформаційного порталу Національної поліції України громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, яке підлягає вилученню, зокрема у відповідності до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/17742/25 від 29.08.2025 за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, яка набрала законної сили 09.09.2025.

Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного суду вказав, що враховуючи системні зв`язки між положеннями частин другої та третьої статті 30 КУпАП, можливо зробити висновок, що законодавство України не забороняє суду визначати загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, виходячи за межі строку цього стягнення, передбаченого у частині другій цієї статті.

Згідно ст.317-1 виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Судом встановлено, що на ОСОБА_1 постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2025 в справі №607/17742/25 накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, яке він не відбув та 10.10.2025 вчинив адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На день винесення даної постанови залишається не відбутим стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком: 4 роки 11 місяців 14 днів.

Враховуючи вищаневедене, суд на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2025.

Крім цього слід зазначити що, санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд враховує те, що відповідно до інформації, яка міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколах про адміністративні правопорушення, транспортний засіб «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , керуючи яким 10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 скоїв правопорушення, йому не належить.

У відповідності до положень частини першої ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України(норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 р., не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Відтак транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , у приватній власності останнього не перебуває, а тому вважаю за неможливе застосувати до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, такий вид додаткового стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

В силу ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинені правопорушення, поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка вказує на її стійку протиправну направленість, приводить суд до висновку, що з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення та запобіганню скоєння ним нових правопорушень, ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 8, 30, 36, 126, 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП, до строку застосованого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за цією постановою приєднати невідбуту частину такого адміністративного стягнення за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2025 (справа №607/17742/25) та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9(дев`ять) років 11 (місяців) місяців 14 (чотирнадцять) днів.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо