П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2025 Справа №607/20416/25 Провадження №3/607/7508/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459772 та серії ЕПР1 № 459780 від 20.09.2025 вбачається, що 20.09.2025 о 14 год 50 хв в с. Підгороднє, по вул. Бережанська, 55, гр. ОСОБА_1 , керуючи мотоблоком «ZUBR», не дотримався вимог ПДР, а саме: не забезпечив безпечний інтервал та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, всупереч вимогам чинного законодавства, водій залишив місце пригоди, не зупинився та не вжив заходів для фіксації обставин ДТП, чим порушив п.п. 10.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнає, а за ст. 122-4 не визнає та просить закрити провадження у справі, оскільки умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди він не мав. Також підтвердив наявні у справі письмові пояснення, зазначивши він проживає за адресою місця вчинення ДТП. Крім того, зазначив, що на даний час шкода, завдана дорожньо-транспортною пригодою потерпілому відшкодована у повному обсязі, потерпілий ОСОБА_2 претензій до нього, як до винуватця ДТП, не має.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459772 від 20.09.2025, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; схемою місця ДТП, яка сталася 20.09.2025 о 14 год 50 хв в с. Підгороднє, по вул. Бережанська, 55, 143 км; даними, які містяться в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5766289 від 20.09.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 20.09.2025.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставину, що пом`якшує відповідальність: добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Разом з тим, на думку суду, склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме - залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, в діях ОСОБА_1 відсутній, через відсутність умислу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, оскільки останній не мав цілеспрямованого наміру уникнути від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та його дії не були спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, суд дійшов висновку, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1,122-4, 124, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька