Номер провадження 3/404/2845/25
П О С Т А Н О В А
04 листопада 2025 року суддя Фортечного районного суду м.Кропивницького Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП,
У судовому засіданні захисник Шаталов А.Ф. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи це в поданій до суду заяві незгодою з висновками акту перевірки. У зв`язку із тим, що акт документальної перевірки не підлягає адміністративному та/або судовому оскарженню, Товариство очікує на надходження податкових повідомлень-рішень. Відповідно до абз.1 п.86.8 ст.86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручасться) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Акт було вручено 13.10.2025 року у день його складання, зазначає, що станом на поточну дату податкові повідомлення-рішення не винесені та платнику податків не вручені, а тому у ТОВ «ПТБ» фактично відсутні зобов`язання перед бюджетом, за результатами проведеної перевірки. Так, пп.56.1 ст.56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Підпунктом 56.2 статті 56 ПК України закріплено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. Відповідно до положень п.56.15 ст.56 ПК України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Отже, протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Таким чином, фактично донарахована сума податків є неузгодженою та не підлягає стягненню з платника податків, до адміністративного оскарження, а в подальшому до набрання законної сили рішенням суду, відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України, а отже керівник платника податків не може бути притягнений до адміністративної відповідальності до моменту узгодження визначених контролюючим органом податкових зобов`язань. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином, на думку захисника протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є доказами вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, так як до закінчення процедури адміністративного та/або судового оскарження факт порушення порядку ведення податкового обліку не є встановленим, відповідні твердження контролюючого органу, що містяться в акті перевірки відображають лише позицію однієї із сторін спору контролюючого органу, і не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , як посадової особи директора ТОВ «Пожежно-Техногенна Безпека» вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку, відповідно, не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, звертає увагу суду на закінчення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки актом документальної перевірки встановлено порушення норм податкового законодавства України за період з 01.09.2019 року до 31.12.2022 року.
Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.
Також долучена до матеріалів справи копія акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Пожежно-техногенна безпека» за своїм змістом є документом, складеним заінтересованими у розгляді справи працівниками, які не підтверджуються будь-якими доказами. Відтак вказаний акт не береться судом як достовірний, допустимий та достатній доказ провини ОСОБА_1 , тому не може бути взятий до уваги і протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені відомості з такого акту.
Окрім того, відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення щодо посадової особи необхідно вказувати не лише факт порушення, але зазначати чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.
Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії /бездіяльність вчинені останнім та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягали), коли були подані декларації з податку на прибуток та декларації з ПДВ, у які саме графи в деклараціях було внесено недостовірні дані, у чому вони полягали та інші конкретні відомості про саму подію, а також чи були такі дії/бездіяльність наслідком виконання/невиконання особою своїх службових обов`язків.
Усі вказані ознаки є істотними для розгляду вказаної справи, підлягають доведенню та становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, які також не доведено достатніми доказами, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-1 ч.1, 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд,
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Суддя Фортечного районного

суду м. Кропивницького В.В. Поступайло