Справа № 509/5900/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

30.08.2025 р. приблизно о 10:00 год., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ОСОБА_2 перебував без належного нагляду та контролю, внаслідок чого самостійно отримав доступ до електросамокату та здійснив наїзд на транспортний засіб MITSUBISHI, н.з. НОМЕР_2 , чим своїми діями ОСОБА_1 поставила життя та здоров`я своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під загрозу та не виконала вимоги ст.150 СК України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялась належним чином. 28.10.2025 р. на адресу суду надійшли пояснення, але суд не бере їх до уваги, так як відсутній підпис особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання та догляду дітей проявляється у вигляді: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у прямому чи непрямому умислі або різних формах бездіяльності, пов`язаних з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція вказаної вище статті КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до частин 1-2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою, яка склала протокол, надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №460617 від 03.10.2025 р., який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-відомості рапорту начальника САП СПД №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Коротнян Т.М. від 06.10.2025 р., відповідно до якого 30.08.2025 р. отримано заяву та зареєстровано ЄО №3777 від 30.08.2025 р. як ДТП, встановлено наступне: 30.08.2025 р. о 14:51 год., надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.08.2025 р. о 10:33 год., за адресою: Одеський р-н., с-ще Авангард, Овідіопольська дорога 1, автомобіль MITSUBISHI, н.з. НОМЕР_2 був припаркований, в нього в`їхала дитина на самокаті, дитина з батьком поїхали;

- копія звіту №09-005 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля MITSUBISHI, н.з. НОМЕР_2 від 05.09.2025 р.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд не з`ясовує внаслідок яких саме дій ОСОБА_2 умисних чи необережних, сталося зіткнення електросамоката з автомобілем, однак враховує наявність потерпілого від ДТП та наслідки для нього у виді спричинення електросамокатом технічних пошкоджень автомобілю.

Також, на думку судді, дозволяючи малолітньому сину без нагляду і без супроводу дорослих користуватися на вулиці селища електричним самохідним засобом (самокатом), що має певну швидкість руху, ОСОБА_1 мала проявити більшу уважність та достатню обачність. Рухаючись на електросамокаті вулицею селища без нагляду і супроводу дорослих, малолітній ОСОБА_2 деякою мірою перебував без батьківського піклування, сам вирішував в якому напрямку рухатися, внаслідок чого і сталося зіткнення з автомобілем, чому опосередковано сприяла певна бездіяльність і недбалість ОСОБА_1 .

Отже, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і її вина доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ухилення від виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків було вчинене щодо її малолітнього сина, особу порушника, передумови вчинення нею правопорушення, беручи до уваги ступінь її вини, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн, оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 33, 184, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Кочко В.К.