Номер провадження 3/521/6334/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючої судді Тихонової О.А.,

за участю: прокурора Терлецької І.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Тарановського Д.С.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаїв Миколаївської обл., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення працюючої на посаді головного спеціаліста відділу з питань нотаріату в Одеській області Управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , припинивши з 02.10.2023 року діяльність на посаді головного спеціаліста відділу з питань нотаріату в Одеській області Управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи державним службовцем та суб`єктом декларування відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб`єктом згідно з Приміткою ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 14.04.2024, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 45 Закону, та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 , у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 14.04.2024 о 19:43 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, підтвердила обставини, викладені у протоколі, у вчиненому щиро розкаялась. Пояснила, що умислу на вчинення правопорушення не мала. 17.01.2024 нею. було подано декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, яка охоплює 2023 рік. Вважала, що така декларація є аналогічною щорічній декларації, яка була подана 14.04.2024.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Тарановського Д.С., позицію прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 та є обов`язковими для України.

Родовим об`єктом корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, виступають суспільні відносини, якими визначаються зміст та порядок законної діяльності суб`єктів владних повноважень, встановлений відповідними нормативними актами.

Згідно зі статтями 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 01.09.2021 наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2174-к від 12.08.2021 ОСОБА_1 переведена з посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на посаду головного спеціаліста відділу з питань нотаріату в Одеській області Управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із збереженням 9 рангу державного службовця в межах категорії «В».

02.10.2023 року відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 6724-к від 18.09.2023 ОСОБА_1 звільнена з посади головного спеціаліста відділу з питань нотаріату в Одеській області Управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У примітці до ст. 172-6 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої ст. 45 Закону, зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першої, пункту 1, підпункту «в» ст. 3 Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону - є державні службовці.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з п. 9 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Згідно з ст. 1 Закону, державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

Таким чином, головний спеціаліст відділу з питань нотаріату в Одеській області Управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія Закону відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ст. 45 вказаного Закону.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"т"' п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом голови НАЗК від 23.07.2021 № 449/21 (далі - Порядку), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч.1 ст. 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування: наступного року після припинення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (щорічна декларація (після звільнення)). Для цього у розділі І «Вид декларації та звітний період» декларації слід обрати позначку «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)».

На виконання вище зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік не пізніше 31.03.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік лише о 19 год. 43 хв. 14.04.2024, тобто з порушенням строку, визначеного Законом, без поважних причин.

Крім того, суд зазначає, що датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 01.04.2024 року, а не 14.04.2024 року о 19 год.43 хв, як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, оскільки останнім днем належного виконання обов`язку з декларування є 31.03.2024 року.

Про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, вона обізнана, про що свідчать її пояснення, надані у судовому засіданні та письмові матеріали справи.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про те, що головний спеціаліст відділу з питань нотаріату в Одеській області Управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія Закону згідно з п. 1 підпункту «в» 1 ч. 1 ст. 3 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ст. 45 вказаного Закону.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"т"' п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Крім того, судом встановлено, що 17.01.2024 ОСОБА_1 було подано декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, яка охоплює 2023 рік. Така декларація є аналогічною щорічній декларації, яка була подана 14.04.2024.

Подання ОСОБА_1 декларації 17.01.2024 року (виправленої) свідчить про виконання нею обов`язку з декларування, відсутність умислу на порушення вимог фінансового контролю.

Отже фактично, відомості за період 2023 року особою були опубліковані своєчасно в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. А отже інформація про фінансовий стан ОСОБА_1 була доступна для перевірки відповідними органами.

Крім того, різниця між деклараціями, яка подана 17.01.2024 року та 14.04.2024 року в найменуванні «особи, яка припинила діяльність» та «щорічна». ОСОБА_1 подавши декларацію при звільненні за 2023 рік, вважала що цього достатньо через однаковий зміст зазначених декларацій.

Суд зазначає, що фактів щодо будь-яких інших порушень фінансового контролю ОСОБА_1 до вказаного випадку та після нього не допускала. Відповідно суд може прийти до висновку, що ОСОБА_1 достатньо сумлінний працівник, який намагається дотримуватись встановлених вимог законів.

Вислухавши думку учасників судового засідання, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності вперше, до кримінальної відповідальності не притягалась, ступінь її вини, майновий стан, повне визнання вини ОСОБА_1 та її критичне ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують відповідальність: щире розкаяння, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Дослідивши обставини, суд приходить до висновку, про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП., що є дотриманням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання у розглядуваній справі, беручи до уваги досліджені обставини та буде достатнім для виправлення особи та попередження нею допущення подібних порушень Закону.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку із тим, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст. ст. 22, ч. 1 ст. 172-6, 221, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з моменту її проголошення.

Суддя О.А. Тихонова