Провадження номер 3/741/720/25
Єдиний унікальний номер 741/1428/25
ПОСТАНОВА

іменем України

28 жовтня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серій ВАД № 456188) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи не відомо,

передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

01 серпня 2025 року о 19:17 год за адресою АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 , усупереч вимогам термінового заборонного припису серії АА501315 від 01.08.2025 р., яким йому заборонено наближатися, спілкуватися з постраждалою особою та повторно вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 . Своїми діями порушив встановлений порядок, що передбачений ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, не повідомив суд про причини неявки та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності за наявними матеріалами.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд робить висновок про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено ряд спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед яких є терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 25 указаного вище Закону України терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пунктів 1-3 Розділу II Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01 серпня 2018 року №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи.

Разом з цим частиною 2 статті 173-8 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 456188 від 03 серпня 2025 року, ОСОБА_1 01 серпня 2025 року о 19:17 год, за адресою АДРЕСА_3 , гр. усупереч вимогам термінового заборонного припису серії АА501315 від 01.08.2025 р., яким йому заборонено наближатися, спілкуватися з постраждалою особою та повторно вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 . Своїми діями порушив встановлений порядок, що передбачений ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Отже, поліцейським неправильно визначено правову кваліфікацію діяння, вчиненого ОСОБА_1 , а його дії помилково кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тоді як фактичні обставини справи свідчать, що ним допущено невиконання термінового заборонного припису, що підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи направляти на стадії після дослідження у судовому засіданні всіх наявних у справі доказів протокол для усунення недоліків із викладенням вищезазначених міркувань, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09 червня 2011 року, заява N 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04).

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд уважає, що винуватість ОСОБА_1 не доведена наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами, у діях особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. ст. 173-2, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА