ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, ОСОБА_1 , 03.11.2024 року о 08:35 год. за адресою: м. Херсон, Привокзальна площа 2а, в стані алкогольного сп`яніння керував т/з УАЗ 3163-030 д.н.з., НОМЕР_1 , в порушення п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП

У судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

У судовому засіданні захисник Мієнко Р.В. просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначені в адміністративному протоколі обставини не відповідають дійсності, не можуть служити підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, правова кваліфікація дій ОСОБА_1 є невірною, а відеозапис події містить численні та істотні порушення поліцейським процедури освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після огляду за допомогою алкотестера "Драгер" ОСОБА_1 не погодився із його результатом на місці зупинки, категорично заперечуючи стан алкогольного сп`яніння, згоден був пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, попросив поліцейських , щоб разом з ним , поїхала його знайома, яка була з ним, оскільки не хотів залишати її одну на вулиці, проте поліцейські вказали йому, що тількі він може з ними проїхати до медичного закладу. Оскільки ОСОБА_1 не міг залишити свою знайому , він відмовився проїхати з поліцейськими до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та у подальшому самостійно 03.11.2025 о 10.30 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а саме в КНП " Херсонській обласний заклад з надання психіатричної допомоги" за результатами якого отримав довідку , що він в стані алкогольного сп`яніння не перебуває.

Крім того, захисник звернув увагу суду на те, що його підзахисному поставлено у вину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, водночас, підставою притягнення водія згідно із законом до відповідальності за статтею 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України є підтвердження стану сп`яніння та його згода з результатами такого огляду. Однак, відмова водія від проведення огляду на місці зупинки або його незгода з результатами такого огляду є підставою для обов`язкового його направлення до найближчого медичного закладу, де за результатами відмови водія від огляду на стан сп`яніння поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає дії водія щодо відмови від проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Натомість, ОСОБА_1 безпідставно притягується до адміністративної відповідальності з підстав порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), незважаючи на відсутність його згоди з результатами огляду за допомогою Драгера на місці зупинки та його відмову від проходження такого огляду в медичному закладі , що давало підстави для можливого складення протоколу за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за умови зазначення поліцейським конкретних дій водія щодо відмови від освідування. При цьому, захисник звертає увагу на неможливість суду самостійно редагувати зміст адміністративного протоколу чи зміни правової кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з огляду на рішення ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013.

Оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не є підтвердженим у встановленому законом порядку, а вина останнього поза розумним сумнівом не доведена, відтак захисник просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи , суд дійшов до наступного.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: чек технічного засобу алкотестер «Драгер» ,відповідно до якого показник проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 0,25 %; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;рапорт поліцейського, відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Стороною захисту до суду надано довідку КНП " Херсонській обласний заклад з надання психіатричної допомоги" ХОР, згідно якої ОСОБА_1 03.11.2025 о 10.30 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння , за результатами якого встановлено , що він в стані алкогольного сп`яніння не перебуває.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено уст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Крім того, положеннями ст.252КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», де згідно абзацу другого пункту 5 цієї Постанови передбачено, що підтвердженням стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Пунктом 6 цієї Постанови передбачено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008, - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, суд вважає, що право для складення протоколу адміністративне правопорушення в даному випадку з підстав порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» ПДР України, як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення виникало в поліцейського лише в разі підтвердження стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки та обов`язково його згоди з таким результатом, або в разі підтвердження стану його алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі.

Натомість, як вбачається із матеріалів даної справи, а саме відеозапису з нагрудних відеореєстраторів поліцейських , після огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер » (результат тесту 0,25% проміле), останній категорично не погодився із таким результатом і спочатку погодився на проходження огляду в медичному закладі, а потім відмовився від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, мотивуючи свою відмову тим, що не може залишити на вулиці свою знайому , яка була з ним.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав, що вважає себе тверезим , а результат "Драгера" вважає помилковим.

При цьому, поліцейський всупереч приписам пункту 8 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008, складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, замість зазначити ознаки сп`яніння та дії ОСОБА_1 щодо його ухилення від огляду, на думку суду, помилково поставив йому у вину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на те, що він висловив незгоду з результатами огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер », а тому результат огляду ОСОБА_1 на місці зупинки втратив своє правове значення згідно приписів пункту 8 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 та міг бути підтверджений чи спростований лише в медичному закладі.

Відтак, суд погоджується із доводами захисника Мієнко Р.В. про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.

Зокрема, суд вважає, що дії ОСОБА_1 помилково кваліфіковані поліцейським, як порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України», яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Натомість, згідно вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже, якщо поліцейський вважав доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, то повинен був кваліфікувати його дії не з підстав порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, а саме з підстав недотримання водієм п. 2.5 ПДР України (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння).

Разом із тим, на думку суду, в поліцейського не було правових підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 з підстав керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння , оскільки в силу положень абзацу другого пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 виключно підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду на місці зупинки транспортного засобу та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності, а матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не погодився із результатом огляду із застосуванням приладу «Драгер ».

Тому суд погоджується із доводами захисника про те, що правова кваліфікація дій ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення є помилковою , а суд не має права самостійно редагувати викладену в протоколі фабулу адміністративного правопорушення.

Так, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2ст.251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

За обставин викладених вище, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 , в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, ст.ст.251-252,280,284КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя К.К. Рєпін