ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2468/25 Справа № 211/6763/25 Суддя у 1-й інстанції - Д.М. Ніколенко Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Гордієнка А.І.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу адвоката Гордієнка А.І., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в ТОВ «ОВС «Солар» кондиціонувальником, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року встановлено, що 08 червня 2025 року о 16:15 годині, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул.Проїзна біля будинку №13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість ходи. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Гордієнко А.І., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначив, що постанова суду, що оскаржується, була винесена від 06.08.2025 р., однак копія постанови не була вручена ОСОБА_1 , як це передбачено ч. 1 ст. 285 КУпАП. Адвокат Гордієнко А.І., як представник ОСОБА_1 , ознайомився з матеріалами справи 20.08.2025 р. (відповідна розписка наявна в матеріалах справи) у Довгинцівському районному суді м. Кривого Рогу та встановив, що в матеріалах справи відсутня розписка про вручення копії постанови ОСОБА_1 , або поштова квитанція про направлення постанови на адресу ОСОБА_1 . Таким чином, відсутні будь-які докази належного вручення постанови, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Просить врахувати, що вперше апеляційна скарга була подана протягом 10 днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи, тобто 27.08.2025 р., та зі змістом постанови, що оскаржується, згідно ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду та з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Гордієнко А.І. просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати провадження в праві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції помилково послався на суб`єктивні ознаки наркотичного сп`яніння, такі як неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість ходи, як підставу для направлення на огляд відповідно до п. 2, 3, 4 розділу I Інструкції №1452/735. Ці ознаки не були підтверджені жодними об`єктивними методами або спеціальними тестами, що є критичним порушенням процедури.

Звертає увагу, що працівники поліції не провели огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів (наприклад, тест на координацію рухів, перевірку реакції зіниць на світло за допомогою приладів), як це вимагає п. 1 розділу IІ Інструкції №1452/735. Відсутність такого огляду робить ознаки недоведеними, оскільки візуальне спостереження є суб`єктивним і не може бути підставою для висновку про сп`яніння без об`єктивної фіксації.

Наголошує, що відсутність належного виявлення та фіксації ознак сп`яніння робить вимогу про проходження огляду необґрунтованою, а відмову від неї правомірною.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно проігнорував суттєві процедурні порушення щодо роз`яснення прав та порядку проходження огляду на стан сп`яніння.

Зауважує, що водієві не було надано повної та вичерпної інформації про процедуру проходження огляду, його права при цьому, та всі правові наслідки відмови, зокрема, у контексті санкції ст. 130 КУпАП. Було лише озвучено загальний зміст ст. 268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, але не роз`яснює детально процедуру огляду та усі правові наслідки відмови саме за ст. 130 КУпАП. Ці дії суперечать вимогам ст. 266 КУпАП та п. 10 розділу II Інструкції №1452/735, які передбачають негайне та вичерпне інформування. Огляд, проведений з порушенням цих норм, згідно з ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Наполягає, що судом першої інстанції грубо порушено принцип презумпції невинуватості. Суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 виключно на основі суб`єктивних припущень працівників поліції, повністю ігноруючи об`єктивні сумніви щодо достовірності та допустимості зібраних доказів.

Позиції сторін в суді :

В судовому особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гордієнко А.І. просили апеляційну скаргу захисника задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою, вислухавши пояснення особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та його захисника, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 06 серпня 2025 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга вперше була подана адвокатом Гордієнко А.І. через підсистему «Електронний суд» 27 серпня 2025 року, тобто з пропуском 10-денного строку, передбаченого на апеляційне оскарження. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Гордієнка А.І. було повернуто через ненадання адвокатом необхідних документів, які би підтверджували обсяг повноважень адвоката Гордієнка А.І. на складання та подання до апеляційної інстанції.

Повторно адвокат Гордієнко А.І. подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції до Дніпровського апеляційного суду 05 вересня 2025 року через суд першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи та долучених до клопотання про поновлення строку документів, 06 серпня 2025 року справу в суді 1-ї інстанції було розглянуто за участю ОСОБА_1 .

Віжповідно до приписів ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази про вручення копії оскарженої постанови судом ОСОБА_1 чи направлення її поштою, а захисник адвокат Гордієнко А.І. ознайомився з матеріалами справи за своєю заявою 20.08.2025 року. Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Гордієнка А.І. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП між іншим передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння підлягають оглядові на стан наркотичного сп`яніння.

Проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Оскарженою постановою від 06 ваерпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість ходи. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП доказуванню підлягають всі ознаки, які утворюють склад правопорушення, у вчиненні якого було визнано винним ОСОБА_1 .

В обґрунтування висновків про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя послався на те, що працівником поліції правомірно водію ОСОБА_1 висунута вимога проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Проте, такий висновок судді вважаю помилковим з огляду на таке:

Так, з відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що відеозапис починається з того, що поліцейські прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди за викликом (відеозапис Clip-1, починаючи з 0:01:45). Повідомили водію ОСОБА_1 , що оскільки сталась ДТП, йому прийдеться проїхати до закладу охорони здоров`я та пройти повний медичний огляд для встановлення стану сп`яніння. На додаткові питання щодо підстав та виявлених у водія ознак будь-якого сп`яніння, працівник поліції повідомив, що не має значення наявність будь-яких ознак, оскільки такий порядок (відеозапис Clip-1, починаючи з 0:02:25). Водій ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що згоден пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Драгера, на що поліцейський відповів, що йому алкогольне сп`яніння не інкримінується, а вбачається наркотичне (відеозапис Clip-1, починаючи з 0:03:02). Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що водій поліцейського автомобіля також поїхав до ПНД для проходження огляду. Водій ОСОБА_1 повідомив, що він тверезий, оскільки декілька днів по тому проходив таку процедуру. На що працівник поліції повідомив, що всі ці ознаки не мають ніякого значення, оскільки такий порядок (відеозапис Clip-1, починаючи з 0:07:35).

Крім того, з цього відеозапису вбачається, що протягом всього часу спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, він заперечував факт наявності у нього будь-яких ознак чи то алкогольного, чи то наркотичного сп`яніння.

Суд першої інстанції помилково послався на суб`єктивні ознаки наркотичного сп`яніння, такі як неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість ходи, як підставу для направлення на огляд водія ОСОБА_1 , відповідно до п. 2, 3, 4 розділу I Інструкції №1452/735. Так, вказані ознаки наркотичного сп?яніння не були підтверджені жодними об`єктивними методами або спеціальними тестами, що є порушенням процедури. Крім того, працівник поліції, вимагаючи пройти огляд на встановлення стану сп`яняв в закладі охорони здоров`я, взагалі не повідомив ОСОБА_1 , ознаки якого сп`яніння він у нього вбачає. Також, працівники поліції не провели огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів (наприклад, тест на координацію рухів, перевірку реакції зіниць на світло за допомогою приладів), як це вимагає п. 1 розділу IІ Інструкції №1452/735.

Як вбачається з відеозапису, доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування із працівниками поліції адекватно відповідав на поставленні питання, його поведінка відповідала ситуації, що склалась, ознак сповільненої ходи не виявлялось, будь-яких дій для встановлення реакції зіниць очей на світло, поліцейським здійснено не булою.

Тож, відсутність вчинення поліцейським будь-яких дій на встановленя ознак наркотичного сп`яніння свідчить про цілком необгрунтованність його тверджень про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Згідно з усталеною судовою практикою, описані в п. 4 розділу І Інструкції, ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному конкретному випадку.

Апеляційний суд вважає, що вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення ознак сп`яніння або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.

Вищезазначене надає підстави стверджувати, що суб`єктивні припущення без об`єктивних та належним чином зафіксованих доказів не можуть слугувати підставою для висновку про наявність ознак будь-якого сп`яніння. Відсутність належного виявлення та фіксації ознак сп`яніння робить вимогу про проходження огляду необґрунтованою, а відмову від неї правомірною, а відтак така відмова не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Оскільки працівником поліції взагалі не зазначалось про наявність у ОСОБА_1 будь-яких конкретних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, тому вказівка на них у протоколі про адміністративне правопорушення і в оскарженій постанові судді є цілком безпідставною, нічим об`єктивно не підтвердженою.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що із переглянутого відеозапису не можливо встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки сп`яніння, які в послідуючому були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.8 розділу 1 Інструкції №1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення ЕПРІ №355582 від 08 червня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП за те, що внаслідок порушення ним правил дорожнього руху настало ДТП, в якій було пошкоджено автомобілі. Однак, даних про те, що внаслідок цього ДТП було завдано будь-яку шкоду здоров`ю будь-якої людини немає. А тому вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд у медичній установі на встановлення стану алкогольного сп`яніння в зв`язку із тим, що він був учасником ДТП, є незаконною.

Тобто, у працівників поліції були відсутні передбачені законом підстави для висування вимоги проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Вказане є порушенням порядку проведення огляду водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що з урахуванням ч. 5 ст. 266 КУпАП тягне визнання такого огляду недійсним.

Таким чином, як вище зазначено, приписами КУпАП та Інструкції встановлено, що підставою для проходження особою, що керує транспортним засобом, огляду на алкогольного сп`яніння є виявлення у цієї особи певних ознак такого сп`яніння, зазначених у Інструкції, або в разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані. Оскільки в наслідок розгляду справи суду не надано достовірних доказів виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, які було зазначено у протоколі, порушення порядку такого огляду, відсутності постраждалих у ДТП, то слід зробити висновок про відсутність законних підстав вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Відтак, його відмова від проходження такого огляду не утворює ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано, а суддею суду 1-ї інстанції не наведено в оскарженій постанові об`єктивних, беззаперечних доказів наявності у ОСОБА_1 , ознак наркотичного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом. Крім того, працівником поліції було порушено порядок проведення огляду водія на встановлення стану наркотичного сп`яніння, передбаченого КУпАП та Інструкцією.

Отже, вважаю відсутніми в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, апеляційні доводи захисника слід вважати слушним, а оскаржену постанову судді такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Скасовуючи оскаржену постанову судді першої інстанції та закриваючи провадження з наведених підстав, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Гордієнко А.І., який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Гордієнка А.І. задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин