ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 жовтня 2025 рокуСправа №: 695/4415/25
Номер провадження 3/695/2212/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Федини О.В., заступника керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Курило М., розглянувши матеріали, які надійшли з Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-19 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №54 від 29.09.2025 року встановлено, що відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжувався згідно з Указами Президента України, який триває по теперішній час.

Тобто, на момент вчинення адміністративного правопорушення та складення адміністративного протоколу на всій території України діяв особливий період.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння,

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Так, слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону проводилось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000784 від 16.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачалось, що 16.07.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено шість променевих капсулів-детонаторів КД-8А, 200-грамову тротилову шашку, бойовий електродетонатор ЕДП, корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривником дистанційної дії М213, корпус ручної бойової наступальної осколкової гранати РГ-42 та чотири бойові уніфіковані підривники дистанційної дії до ручних гранат модернізованими типу УЗРГМ, що є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, ГР-42, які ОСОБА_1 придбав шляхом знахідки на лінії бойового зіткнення та забув здати перед вибуттям з військової частини.

03.09.2025 кримінальне провадження № 0000784 від 16.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України закрито, на підставі ч. 2 ст. 11, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, через малозначність діяння в кримінальному провадженні.

У подальшому, копія постанови про закриття кримінального провадження від 03.09.2025 у кримінальному провадженні № 0000784 від 16.07.2025 до Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшла 10.09.2025.

Згідно ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення має право складати прокурор (статті 172-4 - 172-20, 185-4, 185-8, 185-11).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172-19 КУпАП (Порушення правил поводження зі зброєю, а також речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення) порушення правил поводження із боєприпасами, вчинене в умовах особливого періоду, віднесене до адміністративних правопорушень.

05.08.2024 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.08.2024 № 112-РС, з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_1 на військову службу у Збройні Сили України за контрактом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 05.08.2024 ОСОБА_1 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за контрактом, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 290 від 14.10.2024, молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 22 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Натомість молодший сержант ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» №3 від 26.04.2002 незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Відповідно до абз 1 п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» №3 від 26.04.2002 під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

При цьому, Інструкція про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 № 359 (далі інструкція) визначає порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів до неї військовослужбовцям, в тому числі, у структурних підрозділах Міністерства оборони України.

Згідно п. 4 Розділу І Інструкції забезпечення обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів є обов`язком командирів (керівників, начальників) структурних підрозділів, органів військового управління, військових частин (далі - командир військової частини)

Облік, зберігання і видача стрілецької зброї та боєприпасів у військових частинах та їх підрозділах регламентується Розділом ІІ Інструкції.

Відповідно до абз. 1-2 п. 2 розділу Х Інструкції, що регулює особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі.

Згідно приписів п. 14 Розділу І Інструкції, військовослужбовцям забороняється, зокрема, зберігати поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецьку зброю та боєприпаси, мати при собі стрілецьку зброю під час перебування в санаторії, будинку відпочинку, у відпустці, на лікуванні, а також під час відвідування театрів, клубів та інших громадських місць, якщо перебування в них не пов`язане з несенням служби, залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду.

Незважаючи на це, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за контрактом на посаді командира 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу вказаної військової частини, в травні 2025 року, більш точного часу встановити не представилось за можливе, виконуючи обов`язки військової служби на території Донецької обл., в складі Збройних Сил України, шляхом знахідки придбав шість променевих капсулів-детонаторів КД-8А, кожен з яких складається з алюмінієвої гільзи, що споряджена бризантною вибуховою речовиною збільшеної потужності та ініціюючими вибуховими речовинами, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/10753 ВТХ від 05.08.2025, відносяться до засобів ініціювання вибуху; 200-грамову тротилову шашку, яка є зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності та бойовий електродетонатор ЕДП, який є засобом підриву, які в конструктивному поєднанні, відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-25/10806 від 28.07.2025, відносяться до вибухових пристроїв та придатні для проведення вибуху; корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати М67, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини на основі гексогену та тротилу та підривник дистанційної дії М213, який є засобом підриву до ручних гранат М67, які, відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-25/10803 від 01.08.2025, в конструктивному поєднанні являють собою ручну бойову гранату М67, що відноситься до категорії боєприпасів та придатна для проведення вибуху, корпус ручної бойової наступальної осколкової гранати РГ-42, яка споряджена зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом та чотири бойові уніфіковані підривники дистанційної дії до ручних гранат модернізованими типу УЗРГМ, що є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, ГР-42. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/10946 ВТХ від 11.08.2025, в конструктивному поєднанні корпус ручної бойової наступальної гранати РГ-42 з одним із бойових уніфікованих підривників дистанційної дії до ручних гранат модернізованими типу УЗРГМ представляють собою боєприпаси та придатні для проведення вибуху. Інші надані три бойові уніфіковані підривники дистанційної дії до ручних гранат модернізованими типу УЗРГМ відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для проведення вибуху. Після цього, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, 16.07.2025 перемістив вказані бойові припаси та вибухові пристрої із місця придбання до місця власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з іншими речами та зберігав їх до 18 год. 45 хв. 16.07.2025 на території зазначеного домоволодіння, поки останні не були вилучені під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів.

Відтак, молодший сержант ОСОБА_1 чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, не доклав достатньо зусиль, для їх чіткого виконання, відповідно до визначених вимог статутів Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, не маючи кримінального злочинного умислу, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення ст. 11 Статуту Збройних Сил України, пунктів 4, 14 Розділу І та пункту 2 Розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 № 359, порушив правила поводження із боєприпасами, зокрема після придбання та перенесення зазначених боєприпасів, у травні 2025 року, більш точного часу встановити не представилось за можливе, до 18 год. 45 хв. 16.07.2025 зберігав їх у невстановленому (невідведеному) для цього місці, а саме за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не вживаючи жодних заходів до їх належного зберігання та/або повідомлення правоохоронні органи про їх місце знаходження.

Таким чином, за вищевказаних обставин ОСОБА_1 вчинив порушення правил поводження із боєприпасами, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №55 від 29.09.2025 року встановлено, що відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжувався згідно з Указами Президента Україн и, який триває по теперішній час.

Тобто, на момент вчинення адміністративного правопорушення та складення адміністративного протоколу на всій території України діяв особливий період.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння,

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Так, слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону проводилось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000784 від 16.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачалось, що 16.07.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено сорок два патрони калібру 5,45 мм, які ОСОБА_1 придбав шляхом знахідки на лінії бойового зіткнення та забув здати перед вибуттям з військової частини.

03.09.2025 кримінальне провадження № 0000784 від 16.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України закрито,на підставі ч. 2 ст. 11, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, через малозначність діяння в кримінальному провадженні.

У подальшому, копія постанови про закриття кримінального провадження від 03.09.2025 у кримінальному провадженні № 0000784 від 16.07.2025 до Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшла 10.09.2025.

Згідно ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення має право складати прокурор (статті 172-4 - 172-20, 185-4, 185-8, 185-11).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172-19 КУпАП (Порушення правил поводження зі зброєю, а також речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення) порушення правил поводження із боєприпасами, вчинене в умовах особливого періоду, віднесене до адміністративних правопорушень.

05.08.2024 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.08.2024 № 112-РС, з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_1 на військову службу у Збройні Сили України за контрактом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 05.08.2024 ОСОБА_1 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за контрактом, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 290 від 14.10.2024, молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 22 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Натомість молодший сержант ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Відповідно до абз 1 п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» № 3 від 26.04.2002 під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

При цьому, Інструкція про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 № 359 (далі інструкція) визначає порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів до неї військовослужбовцям, в тому числі, у структурних підрозділах Міністерства оборони України.

Згідно п. 4 Розділу І Інструкції забезпечення обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів є обов`язком командирів (керівників, начальників) структурних підрозділів, органів військового управління, військових частин (далі - командир військової частини)

Облік, зберігання і видача стрілецької зброї та боєприпасів у військових частинах та їх підрозділах регламентується Розділом ІІ Інструкції.

Відповідно до абз. 1-2 п. 2 розділу Х Інструкції, що регулює особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі.

Згідно приписів п. 14 Розділу І Інструкції, військовослужбовцям забороняється, зокрема, зберігати поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецьку зброю та боєприпаси, мати при собі стрілецьку зброю під час перебування в санаторії, будинку відпочинку, у відпустці, на лікуванні, а також під час відвідування театрів, клубів та інших громадських місць, якщо перебування в них не пов`язане з несенням служби, залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду.

Незважаючи на це, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за контрактом на посаді командира 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу вказаної військової частини, в травні 2025 року, більш точного часу встановити не представилось за можливе, виконуючи обов`язки військової служби на території Донецької обл., в складі Збройних Сил України, шляхом знахідки придбав сорок два патрони які, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/10760 БЛ від 25.07.2025, являються 5,45 мм проміжними патронами боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, з яких тридцять три патрони спорядженні кулею підвищеної пробивної здатності промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна, два патрони споряджені трасуючою кулею промислового виробництва м. Ульянівськ, СРСР, сім патронів споряджені кулею із сталевим осердям, з яких чотири патрони промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна, один патрон промислового виробництва м. Ульянівськ, СРСР, два патрони промислового виробництва м. Тула, СРСР, які придатні для стрільби. Після цього, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, 16.07.2025 перемістив вказані бойові припаси із місця придбання до місця власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з іншими речами та зберігав їх до 18 год. 45 хв. 16.07.2025 на території зазначеного домоволодіння, поки останні не були вилучені під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів.

Відтак, молодший сержант ОСОБА_1 чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, не доклав достатньо зусиль, для їх чіткого виконання, відповідно до визначених вимог статутів Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, не маючи кримінального злочинного умислу, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення ст. 11 Статуту Збройних Сил України, пунктів 4, 14 Розділу І та пункту 2 Розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 № 359, порушив правила поводження із боєприпасами, зокрема після придбання та перенесення зазначених боєприпасів, у травні 2025 року, більш точного часу встановити не представилось за можливе, до 18 год. 45 хв. 16.07.2025 зберігав їх у невстановленому (невідведеному) для цього місці, а саме за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не вживаючи жодних заходів до їх належного зберігання та/або повідомлення правоохоронні органи про їх місце знаходження.

Таким чином, за вищевказаних обставин ОСОБА_1 вчинив порушення правил поводження із боєприпасами, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні про місце і час розгляду справи, судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зважаючи на вимоги ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 172-19 ч.2 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні заступник керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Курило М. зазначив, що обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованих адміністративних правопорушень є доведеними, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-19 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

У судовому засіданні представник особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат Федина О.В. вказав, що ОСОБА_1 вину визнає, щиро кається, допустив вчинення адміністративних правопорушень з необережності, а не навмисно, просив накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так як у провадженні суду мається декілька матеріалів по факту вчинення адміністративних правопорушень однією особою, то суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України встановлено, що в разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Відповідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справи: №695/4415/25 номер провадження 3/695/2212/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №55 від 29.09.2025) та №695/4417/25 номер провадження 3/695/2213/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №54 від 29.09.2025) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-19 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 695/4415/25 провадження № 3/695/2212/25.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950р., рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Частина 1 ст. 172-19 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Частина 2 даної правової норми, передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Основний безпосередній об`єкт правопорушення порядок експлуатації військової техніки (частиною якого є порядок поводження з речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення).

Предметом правопорушення є зброя, бойові припаси, вибухові, радіоактивні та інші речовини і предмети, що становлять підвищену небезпеку для оточення.

Військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до вимог статті 20 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право застосовувати заходи фізичного впливу, а також носити, зберігати та застосовувати спеціальні засоби, зброю в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з статтею 21 Статуту внутрішньої служби застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках.

Відповідно до п. 17 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, видача (здача) особистої зброї та боєприпасів військовослужбовцям структурних підрозділів, органів військового управління, військових частин, які прибули (вибувають) до нового місця проходження військової служби або звільнені з військової служби, проводиться службою РАО зі складу (на склад) РАО за накладними (додаток 7) згідно із заявками на забезпечення особистою зброєю військовослужбовців (додаток 8) керівників (начальників) структурних підрозділів (органів військового управління), які завіряються гербовою печаткою, а у військових частинах - за заявками (додаток 9) командирів підрозділів на видачу зброї.

Особиста зброя та боєприпаси військовослужбовцями отримуються (здаються) зі складу (на склад) РАО особисто. Категорично забороняється передавати (отримувати, здавати) особисту зброю та боєприпаси поза складом РАО військової частини.

На підставі отриманих (зданих) облікових документів начальником служби РАО або особою, яка відповідає за зберігання та видачу стрілецької зброї та боєприпасів у структурному підрозділі, у посвідченні особи військовослужбовця робиться відмітка про отримання (здачу) особистої зброї. У разі вибуття (звільнення) військовослужбовцям службою РАО видається атестат військовослужбовця (додаток 10).

Особиста зброя та боєприпаси до неї військовослужбовців, які звільняються із Збройних Сил України за службовою невідповідністю, за систематичне невиконання умов контракту, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, які загинули (померли, визнані безвісти відсутніми), здаються на склад РАО їх прямими начальниками.

Згідно до п. 1, 6 розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, видача стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям з польового артилерійського складу (далі - ПАС) військової частини, об`єднаного складу РАО (ПАС) угруповання (сектору) в районі ведення бойових дій, проведення операції Об`єднаних сил здійснюється службою РАО військової частини (угруповання, сектору) за накладними (додаток 7).

Облік наявності та руху боєприпасів на пунктах бойового постачання батальйонів, дивізіонів, рот, батарей, окремих взводів (далі - підрозділ) ведеться в книгах обліку наявності та руху військового майна (додаток 13 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17 серпня 2017 року № 440, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 27 вересня 2017 року за № 1192/31060) та за роздавально-здавальними відомостями боєприпасів на пунктах бойового постачання (додаток 48).

Видача боєприпасів особовому складу на пункті бойового постачання батальйону (дивізіону), роти (батареї), блокпостах та на опорних пунктах здійснюється відповідними начальниками пунктів бойового постачання під особистий підпис військовослужбовців за зареєстрованими у службі РАО військової частини роздавально-здавальними відомостями боєприпасів (додаток 48), а саме:

- начальником пункту бойового постачання батальйону (дивізіону) - начальникам пунктів бойового постачання рот (батарей), окремих взводів під особистий підпис;

- начальником пункту бойового постачання роти (батареї) - начальникам пунктів бойового постачання взводів (опорних пунктів) під особистий підпис;

- начальником пункту бойового постачання взводу (опорного пункту) - безпосередньо солдатам, сержантам, офіцерам взводу, опорного пункту під особистий підпис у роздавально-здавальній відомості.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що обставини адміністративних правопорушень та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-19 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних та наявних у справі доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення №54 від 29.09.2025 року, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, у якому ОСОБА_1 зазначив, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, щиро кається, просив суворо не карати;

- протоколом про адміністративне правопорушення №55 від 29.09.2025 року, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, у якому ОСОБА_1 зазначив, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, щиро кається, просив суворо не карати;

- рапортом слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області Мішкой А.В. № 15261 від 16.07.2025, згідно якого 16 липня 2025 року звернулася гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомила, що її чоловік військовий гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшов у відпустку та привіз з собою предмети, ззовні схожі на гранати. Кількість невідома Бойові чи ні невідомо. Боєприпаси знаходять вдома. Чоловік спить вдома;

- копією протоколу обшуку від 16.07.2025 року, згідно якого 16 липня 2025 року в період з 18 год. 45 хв. по 20 год. 04 хв. слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області Артеменко К.М. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено наступне: боєприпас (до гранатомета) VOG-17, в кількості 2 шт., з маркуваннями: 10-30 VOG 17MRDXLN 05-22; 30mm RHV-HEF 10-06-23 A-IX-1, які поміщено до сейф-пакету RAW0146023; корпус гранати РГ-42, в кількості 1 шт., яку поміщено до сейф-пакету АВ 20115204; запали типу узргмв кількості 4 шт., з маркуваннями: UZRGM 354 P-7170 38 354 57rіз внутрішньої сторони 115 354 57r; 58 70 УЗРГМ ППМ, із внутрішньої сторони 386-134-70; 78-84-УЗРГМ -2 583; 19/73 UZRGMirvТК 9, які поміщено до сейф-пакету PSP 3299424: тротилова шашка 200 грам, 80-7-91 які поміщено до сейф-пакету PSP 3299415; тубус пластмасовий із капсулями детонаторами КР-8, в кількості 6 шт., які поміщено до сейф-пакету PSP 3299425; електродетонатор (ЕДП) які поміщено до сейф-пакету АВ 2015212: запал до ручної гранати М67, з маркуваннями: FYZEM213 COP 18A 033-008 підривник М213 який поміщено до сейф-пакету AB 2015208; корпус гранати М67, з маркуваннями: GRENRDE,HAND, FRAG, DELAY, M67 COM B DAZ18D021-011 який поміщено до сейф-пакету №PSP 3299330; набої (патрони) калібром 5х45, в кількості 42шт., які поміщено до сейф-пакету PSP 3299422; магазин АК47, який поміщено до сейф-пакету PSP 3299421; учбова граната з маркуваннями: ПІРО-5, якa поміщенa до сейф-пакету PSP 3299426;

- копією ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. від 18.07.2025 року, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який був проведений 16.07.2025 року в період часу із 18:45 год. по 20:04 год. слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Артеменко К.М.;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 17.07.2025 року, згідно якого пояснила, що вона проживає, АДРЕСА_1 разом із своїми 5 дітьми. Має чоловіка ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем та перебуває у розпорядженні командування в/ч НОМЕР_1 на посаді командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу. 14.07.2025 року до дому приїхав ОСОБА_1 та повідомив, що його відпустили на декілька днів потім він випив та ліг спати, а вона відкрила його рюкзак та виявила предмети, які схожі на гранати. Після цього вона злякалась за безпеку своїх дітей та вирішила знайдені речі переховати, оскільки чоловік коли вживає алкогольні напої то може вчиняти конфікти. ОСОБА_3 звернулася до старости села, а той порадив їй звернутися до ДОП Веремієнка, який викликав СОГ та за адресою нашого проживання було проведено невідкладний обшук за участю ОСОБА_1 ;

- копією наказу № 379 від 17.07.2025 року про проведення службового розслідування стосовно молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира другого інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 про кримінальне правопорушення;

- копією акту службового розслідування за фактом виявлення працівниками поліції у молодшого сержанта ОСОБА_1 , бойових припасів і вибухових речовин;

- копією постанови про закриття кримінального провадження від 03.09.2025 року, згідно якої кримінальне провадження № 0000784, внесене до ЄРДР 16.07.2025 року, закрито на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;

- копією висновку експерта №СЕ-19/124-25/10753-ВТХ від 05.08.2025 року, згідно якого надані на дослідження шість предметів являються променевими капсулами-детонаторами КД-8А, кожен з яких складається з алюмінієвої гільзи, що споряджена бризантною вибуховою речовиною збільшеної потужності та ініціюючими вибуховими речовинами, відносяться до засобів ініціювання вибуху;

- копією висновку експерта № КСЕ-19/124-25/10806 від 28.07.2025року, згідно якого надані на дослідження предмети являють собою 200-грамову тротилову шашку, яка є зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності та бойовий електродетонатор ЕДП, який є засобом підриву, які в конструктивному поєднанні, відносяться до вибухових пристроїв та придатні для проведення вибуху;

- копією висновку експерта № СЕ-19/124-25/10946-ВТХ від 11.08.2025, згідно якого надані на дослідження предмети являються корпусом до ручної бойової наступальної осколкової гранати РГ-42, який споряджений зарядом бризантної вибухової речовиною нормальної потужності. Також надані на дослідження предмети являються чотирма бойовими уніфікованими підривниками дистанційної дії до ручних гранат модернізованими типу УЗРГМ, що є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. В конструктивному поєднанні надані на дослідження корпус ручної бойової наступальної осколкової гранати РГ-42 з одним із бойових уніфікованих підривників дистанційної дії до ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ представляють собою боєприпас та придатні для проведення вибуху. Інші надані на дослідження три бойові уніфіковані підривники дистанційної дії до ручних гранат модернізовані типу УЗРГМ відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для проведення вибуху;

- копією висновку експерта № КСЕ-19/124-25/10803 від 01.08.2025, згідно якого надані на дослідження два предмети являють собою корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати М67, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини на основі гексогену та тротилу; підривник дистанційної дії М213, який є засобом підриву до ручних гранат М67. У конструктивному поєднанні вони являють собою ручну бойову гранату М67, що відноситься до категорії боєприпасів та придатна для проведення вибуху;

- копією висновку експерта №СЕ-19/124-25/10760-БЛ від 25.07.2025 року, згідно якого надані на експертизу 42 патрони являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї. Дані патрони являються 5,45 мм проміжними патронами, з яких: 33 патрони споряджені кулею підвищеної пробивної здатності (7НІ0, 7НІ0М), промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна; 2 патрони спорядженні трасуючою кулею (7Т3, 7Т3М, промислового виробництва м. Ульянівськ, СРСР; 7 патронів споряджені кулею зі сталевим осердям (7Н6, 7Н6М), з яких: 4 патрони промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна;1 патрон промислового виробництва м. Ульянівськ, СРСР; 2 патрони промислового виробництва м. тула, СРСР. Дані патрони придатні для стрільби.

Вказані вище докази, в розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-19 ч.2 КУпАП.

Статус ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як військовослужбовця, підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 від 12.08.2024 року, виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, оскільки таке підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами. Вказані докази не викликають сумнівів суду у їх достовірності, оскільки вони чітко відображають хронологію подій, узгоджуються між собою в їх логічному та системному взаємозв`язку.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-19 ч.2 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії кваліфіковані правильно, оскільки останній, вчинив військове адміністративне правопорушення, а саме порушення правил поводження зі зброєю вчинені в умовах особливого періоду.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд визнає щире каяття та повне визнання своєї вини.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 172-19 ч.2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ст. 172-19 ч.2 КУпАП, суд не вбачає.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 40-1, 212-5, 221, 276, 283,284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи №695/4415/25 номер провадження 3/695/2212/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №55 від 29.09.2025) та №695/4417/25 номер провадження 3/695/2213/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №54 від 29.09.2025) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-19 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі № 695/4415/25 провадження № 3/695/2212/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-19 ч. 2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Бойко Н.В.