Cправа № 597/1023/25
Провадження № 3/597/429/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Кульгавець С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В :

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №450782 від 13.07.2025 року ОСОБА_1 13.07.2025 року о 22 годині 25 хвилини керував на 28 км + 100 м автодороги Т-2015, сполученням Борщів-Заліщики автомобілем марки Субару, модель Легасі, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведено на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, проба позитивна 0,66 проміле та в медичному закладі проба позитивна 0,31 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - Кульгавець С.М. у судовому засіданні просить справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, недоведена матеріалами справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кульгавець С.М., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає покарання за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, у даному випадку на органи Національної поліції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 розділу І Інструкції).

Аналізуючи зазначені норми Інструкції суд приходить до переконання, що первинний огляд водія на стан алкогольного сп`яніння повинен бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, і лише у випадку відмови від проведення такого огляду на місці зупинки або незгоди з результатами проведеного огляду, поліцейський зобов`язаний направити водія в найближчий заклад охорони здоров`я.

В матеріалах справи міститься роздруківка з приладу Алкотест 6810, результат тесту 0,66 проміле, однак в ній вказано, що вона додається до протоколу серії ААД №450781, в той час як предметом розгляду в даній справі являється протокол серії ААД №450782.

Враховуючи викладене вище, суддя вважає, що поліцейський, направивши водія ОСОБА_1 на огляд в медичний заклад (направлення також додається до протоколу серії ААД №450781, замість протоколу, який міститься в даній справі серії ААД №450782), не провівши огляд на місці, в той час як ОСОБА_1 від такого огляду не відмовився, порушив вимоги Інструкції, тому його висновок вважається недійсним, що прямо передбачено п.22 розділу ІІІ Інструкції - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

До матеріалів справи також додано свідоцтво про повірку приладу Алкотест 6810, яким проводився огляд поліцейським на місці зупинки, однак не додано такого свідоцтва про повірку приладу, яким проводився огляд в медичному закладі.

Лікар, яка проводила огляд, у своєму висновку від 13.07.2025 року не зазначила, яким саме приладом вона проводила огляд на стан сп`яніння, що дало б змогу перевірити чи дозволений такий прилад до застосування МОЗ та Держспоживінспекцією України, як того вимагає Інструкція Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

А, тому, враховуючи що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено технічним приладом, перевірити внесення якого до Державного реєстру медичної техніки і відповідно чи такий дозволений для застосування неможливо, суд вважає його показники такими, що не є допустимими доказами у даній справі, що корелює з положеннями п.6 розділу І Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999, зокрема її п.5 розділу ІІ визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

До матеріалів справи додано відеозаписи в кількості 18 файлів, а саме:

-файл №1, розпочинається відеозапис о 22:23:11, закінчується о 22:28:12;

-файл №2, розпочинається відеозапис о 22:28:12, закінчується о 22:33:12;

-файл №3, розпочинається відеозапис о 22:33:12, закінчується о 22:38:12;

-файл №4, розпочинається відеозапис о 22:38:12, закінчується о 22:43:12;

-файл №9, розпочинається відеозапис о 23:03:12, закінчується о 23:08:12;

-файл №10, розпочинається відеозапис о 23:08:12, закінчується о 23:13:12;

-файл №11, розпочинається відеозапис о 23:13:12, закінчується о 23:18:12;

-файл №12, розпочинається відеозапис о 23:18:12, закінчується о 23:23:12;

-файл №13, розпочинається відеозапис о 23:23:12, закінчується о 23:28:12;

-файл №14, розпочинається відеозапис о 23:28:12, закінчується о 23:33:12;

-файл №19, розпочинається відеозапис о 23:53:12, закінчується о 23:58:12;

-файл №20, розпочинається відеозапис о 23:58:12, закінчується о 00:03:12;

-файл №21, розпочинається відеозапис о 23:58:12, закінчується о 00:03:12;

-файл №22, розпочинається відеозапис о 23:38:12, закінчується о 23:43:12;

-файл №27, розпочинається відеозапис о 00:28:12, закінчується о 00:33:12;

-файл №28, розпочинається відеозапис о 00:33:12, закінчується о 00:38:13;

-файл №33, розпочинається відеозапис о 00:58:13, закінчується о 01:03:13;

-файл №34, розпочинається відеозапис о 01:03:13, закінчується о 01:04:33.

Таким чином вбачається, що відеозапис в порушення вимог вказаної вище Інструкції не є безперервним, відсутні відеофайли №5-8, №15-18, №23-26, №29-32.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі лікарем проводився о 22 год 59 хв, що випливає з висновку від 13.07.2025 року, який долучений до матеріалів справи, однак відеофайлу з таким часовим проміжком матеріали справи не містять.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки працівниками поліції порушено порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, суддя вважає проведений огляд відносно ОСОБА_1 недійсним.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з вищенаведеним, вважаю, що суддя самостійно не може корегувати фабулу адміністративного правопорушення, оскільки це суперечитиме вимогам ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основпоположних свобод в частині рівності сторін і вимог змагального процесу та порушуватиме право на захист ОСОБА_1 , який не знатиме від якого обвинувачення йому захищатись. Відтак всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому справу відносно нього за вказаною статтею слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення).

А, тому, керуючись ст.ст.247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.ШЕВЧУК