САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3526/25
Провадження №3/726/749/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Проскурняк І. Г. розглянувши матеріали справи, які надійшли від УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган 7301, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: 09.10.2025 року, о 17.00 год., в АДРЕСА_1 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що він не вчиняв насильства над колишньою дружиною.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п. 3, 7, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

При цьому, відповідно до ст. 3 цього ж Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Цим же Законом визначено, що повинна бути забезпечена належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ВАД № 118154 від 09.10.2025 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю, що щодо ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та сприятиме запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

В даному конкретному випадку, не вбачаю підстав для направлення ОСОБА_1 у порядку ст. 39-1 КУпАП на проходження програми для кривдників, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, а також оскільки попередній факт домашнього насильства мав місце давно та щодо іншої особи, а докази існування небезпеки вчинення ним домашнього насильства повторно не долучені.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави, який підлягає сплаті на наступні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)»: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA602600; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м.Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяІ. Г. Проскурняк