ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 жовтня 2025 рокуСправа №: 695/5014/23
Номер провадження 3/695/5/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , представника неповнолітнього ОСОБА_1 адвоката Костогриз Т.В., потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката Чирви О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №030232 від 18.12.2024 ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м.Золотоноша по вул.Шевченка, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння впав на проїжджу частину, де рухався транспортний засіб ВАЗ 211240, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 4.14а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 127 ч.4 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Костогриз Т.В. надала письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначила, що ОСОБА_1 не падав на проїзну частину де рухався транспортний засіб. У зв`язку з тим, що у перед день події випала велика кількість снігу та з підвищенням температури сніг змінився дощем, який закінчився 17.12.2023 року увечері, утворились великі калюжі, а в місцях де сніг не прочищався взагалі стояла вода. ОСОБА_4 рухаючись по узбіччю дороги вулиці Шевченка в місті Золотоноша в напрямку міста Черкаси, по лівій стороні, у зоні повної темряви за відсутності поблизу будь-яких джерел світла, обійшов калюжу, зійшов на узбіччя і в цей час у нього задзвонив мобільний телефон, він відповів на дзвінок та раптово побачив, що до нього на швидкості наближається автомобіль з увімкненим дальнім світлом фар, яке засліпило ОСОБА_1 не дозволяючи йому чітко бачити та зреагувати, в цей момент він відчув удар, після якого його підкинуло вгору, вдарило об автомобіль і відкинуло на землю. Що було далі він не пам`ятає, як прийшов до тями перебував у стані шоку та переляку, не розумів, що сталось. Пам`ятає тільки, що боявся приїзду працівників поліції, лікарів швидкої допомоги, реакції мами на дану подію та запевняв, що з ним все добре і просив нікого не викликати. В якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення додано СД-диск, однак з відеофайлів жодних підтверджень створення аварійної ситуації діями особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не вбачається. На відеозаписах зафіксовано розмову працівників поліції з присутніми на відео особами, складення схеми ДТП, процес складення протоколу про адміністративне правопорушення, однак жодним чином не відображено саму подію, сам факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що могли спричинити створення аварійної обстановки. На схемі ДТП вказано, що автомобіль здійснив ДТП на правій проїзній частині в напрямку руху до центру міста Золотоноші, потім був переміщений самостійно водієм на ліве узбіччя. Тобто до моменту прибуття поліції, водій залишила місце ДТП, напевно, для приховування слідів ДТП, що також підтверджується і відео матеріалами, бо в момент увімкнення боді камери поліцейського транспортний засіб стояв на лівому узбіччі в напрямку руху до центру міста Золотоноші. На що не звернули увагу працівники поліції. А навпаки почати чинити словесний тиск на ОСОБА_1 , звинувачуючи в тому, що він винен, в тому, що його збив автомобіль. При цьому ОСОБА_1 відчуваючи страх через свою несвідомість та необізнаність почав виправдовуватись і говорити, що з ним все добре. До того ж, схема ДТП складалась виключно зі слів водія та пасажира авто. А огляд місця події взагалі не проводився працівниками поліції, свідки не відшуковувались та не допитувались для встановлення дійсних обставин справи в результаті чого, відповідальність переклали на неповнолітню особу. Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , прибувши на місце ДТП перелякалась за сина та перебувала в шоковому стані. Всі заяви, які їй говорили підписувати працівники поліції вона підписувала, навіть не знайомлячись з ними, оскільки думала, що працівники поліції виконують свої дії в межах закону і в той момент не розуміла змісту та значення складених заяв і протоколів і їх наслідків. Окрім того, працівники поліції застосовували словесний тиск на матір дитини, що в разі не підписання заяв її можуть позбавити батьківських прав. І в момент події не могла з точністю знати про стан здоров`я свого сина та ручатись за його подальший стан. З огляду на викладене у своїй сукупності, обставини, які викладені в протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП. Просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127 ч.4 КУпАП.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 , її представник адвокат Чирва О.В. підтримали обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 127 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення правил дорожнього руху пішоходами, велосипедистами та особами, які керують гужовим транспортом, і погоничами тварин, а саме: непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху, порушення правил дорожнього руху особами, які керують велосипедами, гужовим транспортом, і погоничами тварин, ті самі порушення, вчинені особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті, які перебувають у стані сп`яніння, порушення, передбачені частиною першою або другою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки

Згідно з п.4.14 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху. Це означає, що перед тим, як вийти на дорогу, потрібно оцінити ситуацію і переконатися, що немає транспортних засобів, які можуть створити небезпеку.

Перед тим, як ступити на проїзну частину, необхідно впевнитися у відсутності транспортних засобів. Правило забороняє раптовий вихід або вибігання на проїзну частину, навіть на пішохідному переході. Особливо важливо дотримуватися цього правила в умовах поганої видимості або коли ви не бачите весь простір, що є перед вами.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №030232 від 18.12.2024, згідно якого ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м. Золотоноша по вул. Шевченка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння впав на проїжджу частину, де рухався транспортний засіб ВАЗ 211240, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.127 ч.4 КУпАП ОСОБА_1 був присутнім, копію даного протоколу отримав, протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності законного представника матері ОСОБА_2 . Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 та його законний представник не зазначили, підписали зазначений протокол.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

З урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються такими доказами, а саме:

- копією негативного Драгер тесту стосовно ОСОБА_3 ;

- копією позитивного Драгер тесту стосовно ОСОБА_1 (результат 1,44 проміле);

- копією схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 грудня 2023 року в м. Золотоноша, вул. Шевченка,19 за участю водійки ОСОБА_3 , згідно якої на автомобілі ВАЗ 211240, державний номерний знак НОМЕР_1 зафіксовані пошкодження транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП, а саме: пошкодження переднього лобового скла, лакофарбового покриття капота;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №030234 від 20.12.2023 року, згідно якого водійка ОСОБА_3 17 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м.Золотоноша по вул.Шевченка,19 керуючи автомобілем ВАЗ-21240, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості та не врахувала дорожню обстановку та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки. Своїми діями водійка ОСОБА_3 порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

- копією письмових пояснень ОСОБА_3 від 18.12.2023, згідно яких 17.12.2023 року близько 23 години 15 хвилин вона рухалась власним автомобілем ВАЗ 21240, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Золотоноша по вул. Шевченка в напрямку центру м. Золотоноша, швидкість руху була 30-40 км/годину і раптом з узбіччя на дорогу вискочив пішохід. Вона почала гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути наїзду на нього, але він попав на передню частину автомобіля. Вона припаркувалася з лівого боку, зразу викликала швидку допомогу та подзвонила в поліцію;

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 17.12.2023 року, згідно яких 17.12.2023 року близько 18 години 30 хвилин він пішов гуляти до центру м. Золотоноша до свого друга на ім"я ОСОБА_5 , у якого був день народження. В подальшому невідомий йому чоловік продавав в магазині 2 пляшки пива об"ємом по 0,44л. В подальшому він самостійно випив зазначений алкоголь та направлявся до свого місця проживання. В м. Золотоноша по вул. Шевченка, поблизу будинку №19 він розмовляв по телефону та в цей час він втратив рівновагу з власної необережності, випадково вийшов на проїжджу частину та відчув удар. Потім піднявшись, він зрозумів, що його збив автомобіль;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 18.12.2023 року, згідно яких 17.12.2023 року близько 23 години 15 хвилин вона їхала в авто, де за кермом транспортного засобу ВАЗ 211240 була ОСОБА_3 . Рухались по проїжджій частині в напрямку м. Золотоноша по вулиці Шевченка, поблизу будинка № 19 на проїжджу частину вибіг хлопець в напрямку їхнього автомобіля. В свою чергу ОСОБА_3 негайно загальмувала, але все ж здійснила зіткнення з невідомим їй хлопцем. Після чого вони одразу вийшли з машини, хотіли надати першу допомогу, проте ОСОБА_1 сам підвівся і сказав що з ним все добре та немає необхідності викликати швидку медичну допомогу та поліцію, адже йому немає 18 років. Вони викликали поліцію та медичну допомогу, а хлопець зателефонував своїй матері та попросив щоб вона приїхала;

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127 ч.4 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме бодікамери 017,049 - (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.127 ч.4 КУпАП, в якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його законний представник підписались.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об"єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127 ч.4 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

За клопотаннями представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костогриз Т.В., представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката Чирва О.В. постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області була призначена комплексна судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза по справі.

Згідно висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/124-24/1966-ІТ від 06.03.2024:

Необхідні дії пішоходів, однозначно і в загальнозрозумілій формі викладені у розділі 4 Правил дорожнього руху України та не потребують технічного тлумачення, тому для відповіді на питання, що стосуються дій пішохода ОСОБА_1 спеціальних (технічних) пізнань в галузі автотехнічних досліджень не потрібно, та суд самостійно в змозі їх оцінити у відповідності до вимог р.4 Правил дорожнього руху України.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля ВАЗ-211240 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повинна була здійснювати рух автомобілем з такою швидкістю, щоб мати змогу зупинити його на відстані видимості дороги, а в момент виявлення небезпеки для її руху, повинна була негайно зменшити швидкість руху керованого нею автомобіля аж до його зупинки (з технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування, як найефективніший спосіб для уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди), тобто повинна була діяти у відповідності до вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

За умови, що пішохід до моменту виходу на проїзну частину перебував в полі зору водія, то небезпека для руху водію автомобіля ВАЗ-211240, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору, виникає з моменту виходу пішохода на проїзну частину.

За умови, що пішохід попадає в поле зору водія на смузі руху транспортного засобу чи в безпосередній близькості до неї, небезпека для руху водію автомобіля ВАЗ-211240, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору, виникає з моменту виявлення пішохода на проїзній частині.

Висновок вказаної експертизи не спростовує висновок суду про порушення ОСОБА_1 п.4.14а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 127 ч.4 КУпАП.

Доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Костогриз Т.В. не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127 ч.4 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених ними. Натомість вони спростовані наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду зазначеними матеріалами справи в їх сукупності, які не свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.4.14а Правил дорожнього руху України, а саме: ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м. Золотоноша по вул. Шевченка, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння впав на проїзну частину, де рухався транспортний засіб ВАЗ 211240, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки та вина його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судді не надано.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 ч. 4 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам вчинення правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

За приписом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і лише після виконання вказаних вимог у разі спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, закривати провадження на підставі п.7 ч.1ст. 247 КУпАП.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом трьохмісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення. Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя діє у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручається у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 17 грудня 2023 року та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030232.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2023 року справа про адміністративне правопорушення за ст. 127 ч.4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 надійшла на розгляд судді Бойко Н.В.

01 лютого 2024 року постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області клопотання представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костогриз Т.В. та клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката Чирви О.В. про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4 КУпАП до Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи було задоволено.

Відтак, враховуючи, що на момент розгляду справи закінчився строк, протягом якого на ОСОБА_1 можливо накласти адміністративне стягнення за ст. 127 ч.4 КУпАП, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127 ч.4 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бойко Н.В.