Справа № 496/6961/25
Провадження № 3/496/3671/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. вказані справи відносно ОСОБА_2 були об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 496/6961/25.

10.10.2025 року близько 22:00 год, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалась нецензурною лайкою в адресу неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та нанесла два удари долонею по обличчю, чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно неповнолітньої доньки, чим завдано шкоду психологічному здоров`ю дитини.

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 10.02.2025 року близько 23:00 год, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме допустила її зникнення з місця постійного проживання, не володіла інформацією щодо місця знаходження дитини та стану її здоров`я, чим своїми діями ОСОБА_1 підставила життя та здоров`я дитини під загрозу та не виконала ст. 150 Сімейного кодексу України.

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, підтвердила обставини викладені в протоколах. Їй були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 ст.155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

В диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого могла бути шкода психічному здоров`ю потерпілого та економічного характеру, (позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756563 від 13.10.2025 року, серії ВАД № 756655 від 13.10.2025 року; рапортом; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; актом бесіди від 13.10.2025 року; актом обстеження умов проживання № 45 від 13.10.2025 року, акт проведення оцінки рівня безпеки дитини; протоколом бесіди від 13.10.2025 року; копією свідоцтва про народження та копією паспорту ОСОБА_3 ; копією паспорта ОСОБА_1 ; довідкою про повторність..

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП в зв`язку з чим на останню необхідно накласти адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки, правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.173-2КУпАП є більш серйозним, ніж правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, то на ОСОБА_1 необхідно накласти остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом (ч. 1 ст. 39-1 КУпАП).

З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що можливим є виправлення та корекція поведінки ОСОБА_1 і без проходження відповідної програми для кривдників.

Відповідно до п. г ч. 1, ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору, оскільки вона є багатодітною матір`ю, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_2 .

Керуючись ст. ст. 36, 39-1, ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна