П О С Т А Н О В А

іменем України

31 жовтня 2025 року м. Снігурівка

справа № 485/1628/25

провадження №3/485/566/25

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

установила:

25 серпня 2025 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №724476 від 15 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю постановою від 29 вересня 2025 року постановила матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП повернути до ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області для доопрацювання.

20 жовтня 2025 року справа надійшла до суду після доопрацювання.

15 серпня 2025 року близько 10:30, знаходячись в громадському місці, Миколаївська область, Миколаївський район, с.Знам`янка, вул.Шевченка, 21, ОСОБА_1 висловлювалася грубою нецензурною лайкою щодо ОСОБА_2 , а саме цинічні висловлювання, які належать до сфери статевих відносин та непристойні висловлювання найогидніші зі словесної брутальності, на зауваження не реагувала, чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, що порушує громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила.

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своїми постановами про привід від 21 жовтня 2025 року та 23 жовтня 2025 року постановлювала здійснити примусовий привід ОСОБА_1 у судове засідання для розгляду справи.

За даними рапорту ПОГ СВГ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, Нестерова І.В. категорично відмовляється їхати до суду та надавати будь-які пояснення.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що у протоколі про адміністративне правопорушення проставлено підпис ОСОБА_1 , а також доставку СМС-повідомлень, суд констатує, що остання обізнана про здійснення розгляду справи щодо неї належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №724476 від 15.08.2025;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.08.2025;

- первинними письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 15.08.2025;

- даними рапорту ПОГ СВГ ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 15.08.2025.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд враховує таке.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, згідно яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведене вказує, що ОСОБА_1 своїми діями демонструвала неповагу до суспільного порядку, а також байдуже ставилася до законів і встановлених правил поведінки, а тому її дії містять ознаки дрібного хуліганства.

Докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останньої адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з такого.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідає санкції ст.173 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, 173, 245, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн (п`ятдесят одну гривню 00 к.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: Миколаїв.ГУК/тг м.Снігурівка/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0014444; Код класифікації доходів бюджету 21081100).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П.Бодрова