Справа №592/6494/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 33/816/866/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю прокурора Мороз В.О. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.05.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працювала заступником начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 178/2025, колишній заступник начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно (25.03.2024 о 15:17 год) подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 179/2025, колишній заступник начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно (25.03.2024 року о 14:15 год) подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

22.05.2025 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми об`єднано в одне провадження справу № 592/6494/25, провадження № 3/592/1456/25, зі справою № 592/6497/25, провадження № 3/592/1458/25 та ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. Також, з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

З таким рішенням суду ОСОБА_1 не погодилась і подала апеляційну скаргу в якій просила постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.05.2025 скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі відносно неї закрити з передбачених на те п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підстав.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що на момент складення відносно неї протоколу та розгляду справи в суді першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Звертала увагу, що часом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 178/2025 є 25.03.2024 о 15.17 год (дата фактичного подання електронної декларації (щорічної) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, тоді як вказаний протокол відносно неї складено 22.04.2025.

Така ж ситуація і з протоколом № 179/25 є 25.03.2024 о 14.15 год (дата фактичного подання електронної декларації (щорічної) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, тоді як вказаний протокол відносно неї складено 22.04.2025.

ОСОБА_1 зауважувала, що в розумінні ч. 2 ст. 254 КУпАП, день складення відносно неї протоколів 22.04.2025, не може вважатися днем виявлення правопорушення. Повідомлення № 68 та № 69 до національного агенства про факт подання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, були надіслані 16.02.2024 звідки ці повідомлення були надіслані до департаменту стратегічних розслідувань НП України 04.12.2024 та отримані ним 09.12.2024. В подальшому департаментом вказані повідомлення надіслані до управління стратегічних розслідувань в Сумській області 13.12.2024 та отримані ним 16.12.2024 і аж 22.04.2025 останнє склало протоколи. При цьому, її ОСОБА_1 особу було встановлено і не перешкоджало у вчасному складенні відносно неї цих протоколів.

Не зважаючи на вказане, 22.05.2025 судом першої інстанції її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн, що не узгоджується зі ст. 38 КУпАП, оскільки строки накладення на неї цього стягнення (6 місяців) на день ухвалення постанови суду, минули. ОСОБА_1 вважала, що провадження у справі з вказаних підстав мало бути закрито.

Також, апелянт просила врахувати, що основним доказом у справі про адміністративне правопорушення є протокол, а оскільки протоколи відносно неї складені поза визначеними на те ч.2 ст. 254 КУпАП строками, то і визнати їх належними доказами не можна.

Також, крім апеляційної скарги ОСОБА_1 подала і клопотання в якому просила звільнити її від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю діяння, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі просила закрити з визначених на те ч. 2 ст. 284 КУпАП підстав.

ОСОБА_1 просила врахувати, що 01.08.2017 її призначено на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області. Далі 01.01.2018 її переведено на посаду заступника начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області. При цьому, працівники фонду соціального страхування України до держслужбовців не відносились.

Також, в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області на постійній основі працювала уповноважена особа із питань корупції, якою не було ні усно ні письмово повідомлено про обов`язок подання декларації.

Як тільки їй ОСОБА_1 стало відомо про обов`язок подавати декларації, 25.03.2024 вона негайно зареєструвалась в Єдиному державному реєстрі декларацій та в цей же день невідкладно склала та подала відповідні декларації, до складання протоколів про адміністративне правопорушення. Вказане ОСОБА_1 вважала тим, що це свідчить, що вона не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів.

Крім того, не подавши вчасно декларації за 2021, 2022 роки вона не мала умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначала, що до адміністративної відповідальності притягається вперше, щиро кається у вчиненому діянні та шкоди державним та суспільним інтересам від вчиненого не настало.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка вимоги апеляційної скарги та клопотання підтримала, просила постанову судді скасувати та постановити нову постанову, якою просила провадження у справі відносно неї закрити з передбачених на те п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підстав обо ж звільнити її від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю діяння, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі просила закрити, думку прокурора Мороза В.О., який як проти задоволення вимог апеляційної скарги так і проти вимог клопотання заперечив, просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги і клопотання ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративнеправопорушення зобов`язанийз`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи в межах заявлених ОСОБА_1 вимог апеляційний суд вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не повно.

Так, ОСОБА_1 факт вчасного не подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік та за 2022 рік під сумнів не ставила, однак в апеляційній скарзі стверджувала, що адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн на неї накладено судом поза визначеними ст. 38 КУпАП строками, а тому вважала, що провадження у справі з вказаних підстав мало бути судом закрито.

Однак, в ході вивчення матеріалів справи, вказаних ОСОБА_1 порушень, апеляційним судом не встановлено.

Як слідує з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, судом було встановлено, що наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 31.07.2017 № 188-к «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 », ОСОБА_1 прийнято на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, в порядку переведення, з 01.08.2017.

Далі, наказом в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 26.12.2017 № 450-К «Про переведення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, з 01.01.2018.

Відтак судом правильно встановлено, що заступник начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, згідно з п.п. «и» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

А тому, заступник начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області ОСОБА_1 , повинна була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік не пізніше 31.01.2024.

Згідно публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 , подала Декларацію за 2021 рік 25.03.2025 о 15 год 17 хв; за 2022 рік 25.03.2025 о 14 год 15 хв.

В підтвердження вказаних обставин судом першої інстанції обґрунтовано враховано дані протоколу про адміністративне правопорушення № 178/2025 від 22.04.2025, № 179/2025 від 22.04.2025, повідомлення НАЗК про факт несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, дані Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з яких декларації за 2021, 2022 рік подані ОСОБА_1 25.03.2025, копію наказу про призначення на посаду, копію наказу про звільнення, посадову інструкцію, лист Національного агентства з питань запобігання корупції, який свідчить про технічну справність Реєстру та можливість подання ОСОБА_1 декларацій.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказаного не заперечувала, однак вважала, що визначені ст. 38 КУпАП строки накладення на неї адміністративного стягнення минули, а тому суд мав провадження у справі відносно неї закрити, з чим апеляційний суд погодитись не може, оскільки за правилами ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

На переконання апеляційного суду дата вчинення правопорушення є 31.01.2024 до якої необхідно було подати декларації за 2021 та за 2022 роки.

Вказані декларації ОСОБА_1 подала 25.03.2025.

Натомість, виявлено правопорушення на переконання апеляційного суду 13.01.2025 коли було надано інформацію національній поліції України Департаменту стратегічних розслідувань Управлінню стратегічних розслідувань в Сумській області (а.с. 21, 61). Постанову місцевий суд виніс 22.05.2025, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

За таких обставин підстав погодитись з вказаними доводами скарги ОСОБА_1 в апеляційного суду немає.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про те, що при накладенні на неї адміністративного стягнення, суддею не були враховані в повному обсязі певні обставини, за яких дане провадження підлягало закриттю за малозначністю, є слушними, з врахуванням наступного.

Так, положеннями ст. 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Стаття 23 КУпАП закріплює мету адміністративного стягнення.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що враховуючи ступінь та суспільну небезпечність вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, суддя вважав за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Проте, апеляційний суд вважає, що при вирішенні даного питання, суддя суду першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23, 33 КУпАП, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Враховуючи що у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнала повністю та щиро розкаялася, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, обставин, які обтяжують її відповідальність немає, враховуючи незначний ступінь вини порушниці, відсутність будь-яких наслідків громадським та державним інтересам від вчиненого, апеляційний суд дійшов висновку, що скоєне останньою правопорушення є малозначним, та вважає за можливе, у даному конкретному випадку, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для її виправлення та недопущення скоєння правопорушень в майбутньому.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.05.2025, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.