Справа № 711/8066/25
Номер провадження 3/711/2283/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ВАД № 334917 від 27.08.2025 та протокол серії ВАД №334916 від 27.08.2025), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 27 серпня 2025 року о 08:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння висловлював погрози, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою стосовно свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом з ним, за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року.

Крім того, ОСОБА_1 , 27 серпня 2025 року о 08:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння висловлював погрози, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкоджень стосовно своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з ним, за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характер, повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3

ст. 173-2 КУпАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядаються з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаювався, просив суворо не карати. Пояснив, що 27 серпня 2025 року був вдома у стані алкогольного сп`яніння, через що дійсно висловлювався нецензурною лайкою, перебував в істеричному стані. Конфлікт між ним та батьками почався через те, що мати помітила його нетверезий стан, почала сварити його за це, а він у відповідь накричав на неї. Після того як його матір почала на нього кричати, він почав кричати у відповідь, у такі моменти він втрачає контроль і не відчуває гучності свого голосу. В нього був депресивний настрій, він кричав, сварився і йому здавалося, що до нього занадто присікуються. У засіданні просив пробачення перед присутніми батьками, дуже жалкував про свої дії та слова, однак зазначив, що фізичною розправою він їм не погрожував. Визнав, що має періоди зловживання алкоголем, однак наразі припинив його вживати, обіцяв, що намагатиметься уникати його і надалі. Просив суворо не карати, усвідомив неправильність і ганебність своєї поведінки перед батьками.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 27.08.2025 з самого ранку її син ОСОБА_1 мав поганий настрій. Вона звернулася до нього, проте син їй грубо відповів, на що вона зробила йому зауваження, між ними почалася сварка, потім він пішов із дому. Увечері він повернувся п`яний, через що вона знову зробила йому зауваження, у відповідь син дуже нецензурно і грубо висловлювався, за це вона дала йому ляпас і почала відтісняти його з кухні, а він став її відштовхувати, залишив на її руках гематоми, але наразі вони вже пройшли. Її чоловік ОСОБА_2 , почав її захищати, дуже рознервувався. Поліцію викликали сусіди через гучні крики сина. Також зазначила, що такі випадки в їхній сім`ї стаються рідко, але щоразу на фоні вживання сином алкоголю. Син не працює, вживанням алкоголю шкодить своєму здоров`ю, що дуже турбує їх як батьків. Разом з тим, звернула увагу, що син має багато хороших рис: дуже дбайливий, охайний, допомагає батькам у побуті. Однак він зловживає алкоголем і саме це стає причиною конфліктів. Батьки неодноразово пропонували йому пройти відповідне лікування від залежності, але син переконаний, що не має з цим проблем. За цей рік поліція через подібні ситуації до них приїжджала вже тричі. Востаннє син дуже сварився, однак погроз на їхню з батьком адресу не висловлював. ОСОБА_3 вважала таку поведінку сина ганебною, засудила її, була засмучена його шкідливими звичками; агресію, викликану вживанням алкоголю, розцінювала саме як домашнє насильство. Вважала за необхідне накласти на сина грошове стягнення з метою виховного впливу, оскільки він має періодичні підробітки, заощадження, тому зможе сплатити штраф. Вказала, що через їхній вік і стан здоров`я батьки потребують постійної присутності сина удома. Вибачення прийняла, але переконана, що синові потрібно припинити вживати алкоголь.

ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтвердив надані дружиною пояснення. Додатково вказав, що в той день син був п`яний та дуже грубо і нецензурно висловлювався. Його як батька така поведінка сина дуже глибоко вразила і засмутила, йому незрозуміло звідки у сина такі нахили і з кого він бере приклад, оскільки сам ОСОБА_2 зі свого боку ніколи не допускав удома вживання нецензурних висловів, не зловживав алкоголем і навіть не палив. При цьому охарактеризував ОСОБА_1 як хорошу людину, дбайливого в побуті, фізичного насильства щодо батьків ніколи не допускав. Вони з дружиною консультувалися з лікарями щодо його залежності від алкоголю, однак син добровільно лікуватися не хоче. Вони навіть домовилися про його лікування в ЧОНД, проте син відвідав лише один сеанс. Вважав, що для ОСОБА_1 необхідним є стягнення, суворіше ніж штраф.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім визнання порушником своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 334917 від 27.08.2025 та серії ВАД №334916 від 27.08.2025, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.08.2025 про те, що син внаслідок вживання алкогольних напоїв постійно агресивно себе поводить, нецензурно висловлюється і ображає батьків, здійснює на них психологічний тиск;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.08.2025, відповідно до яких близько 08:00 години ранку син під дією алкоголю ображав її нецензурною лайкою, постійно поводиться агресивно, зловживає алкоголем і чинить психологічний тиск на батьків, раніше притягувався до відповідальності за домашнє насильство;

- відомостями рапорту поліцейського взводу №2 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Вахни В. О. від 27.08.2025 про виявлення на місці виклику про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який висловлювався нецензурно, погрожував фізичною розправою батькам. Щодо порушника винесені термінові заборонні приписи стосовно кожного з батьків, складено адміністративні матеріали, після чого ОСОБА_1 залишив місце проживання;

- формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 27.08.2025 щодо ОСОБА_3 із середнім рівнем загрози та щодо ОСОБА_2 з високим рівнем загрози;

- відомостями щодо дії термінових заборонних приписів АА 537042, АА 537041 від 27.08.2025 із встановленою забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалих, контактувати з постраждалими особами та зобов`язанням залишити місце спільного з ними проживання терміном на 2 доби;

- постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2025 у справі № 711/8065/24 якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу;

- відеозаписами з нагрудних камер № 473283, 476990 поліцейських, якими зафіксовано прибуття поліції до місця проживання ОСОБА_1 та його батьків, повідомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про агресивну поведінку сина, зумовлену станом його сп`яніння, нецензурну лайку і погрози на їхню адресу. Сам ОСОБА_1 мав ознаки стану сп`яніння у виді порушення мови, зухвалої поведінки, яка не відповідала обстановці, сперечався з батьками і поліцейськими, заперечував будь-які конфлікти з батьками.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначених адміністративних правопорушень, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Пом`якшуючою відповідальність правопорушника обставиною суд враховує щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, беручи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, його щире каяття, вибачення за поведінку, примирення із батьками, їх похилий вік, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої ч. 3 ст.173-2 КУпАП, яке буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Такий вид впливу, на думку суду, буде достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, суд відповідно до статті 39--1 цього Кодексу має вирішити питання про необхідність або відсутність необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі. При розгляді цього питання суд враховує позицію батьків порушника, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поведінку самого ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень дозволяють не направляти порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 279, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, і, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко