Справа № 515/1212/25
Провадження № 3/515/1559/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2025 року о 22 годині 30 хвилин на 138 км автодороги Одеса-Рені, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) керував автомобілем марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

03 серпня 2025 року о 22 годині 30 хвилини по автодорозі М-15, 138 км ( Одеса-Рені), ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаними діями на ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, які передані на розгляд одному судді.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, матеріали адміністративних проваджень №515/1212/25 (провадження № 3/515/1559/25) та № 515/1260/25 (провадження 33/515/1611/25) підлягають об`єднанню в одне провадження під №515/1212/25 (провадження № 3/515/1559/25).

Адміністративні матеріали, складені за вищезазначеними протоколами розглядаються одночасно.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Клопотань, заяв про відкладення слухання справи до суду не надав, представника до суду не направив.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилась у судове засідання, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколів про адміністративні правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколів, не повідомила причини неявки у судове засідання, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на зазначене вище, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, які розглядається судом, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, а тому за вказаних обставин, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню даного питання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ст. 130 КУпАП України відсильна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду та які дії свідчать про керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Саме невиконання правопорушником п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є предметом судової перевірки.

Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 Розділу І зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Розділу І зазначеної Інструкції визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та провина його повністю доведена, у розумінні ст.251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411596, датованим 03 серпня 2025 року, зауважень щодо викладених у них обставин ОСОБА_1 не вніс;

рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області В. Плачинди від 03 серпня 2025 року про те, що під час патрулювання був зупинений автомобіль ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 без права на керування таким транспортним засобом та з ознаками алкогольного сп`яніння ;

постановою інспектора СРПП ВП № Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Горінчого В.В. серії ЕНА № 5388309 від 03 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, на підтвердження поважності причини зупинки;

згідно з довідкою поліцейського СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області А.Нікітенко, ОСОБА_1 з 03.08.2024 по 03.08.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, згідно постанови серії ББА № 256925 від 27.10.2024, відповідно до відомостей ІПНП «ГСЦ» посвідчення водія не отримував;

постановою інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Баргемона О.Ю. від 27 жовтня 2024 року серії ББА №256925 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст. 126, ч.5 ст.121, ч.1 ст. 121-3, ч.1ст.121, ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави, повторності правопорушення протягом року.

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411548 від 03 серпня 2025 року, заперечень стосовно викладених обставин правопорушник не зазначив;

рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області В. Плачинди від 03 серпня 2025 року про те, що під час патрулювання був зупинений автомобіль ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 без права на керування таким транспортним засобом та з ознаками алкогольного сп`яніння ;

протоколом інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Горінчой В.В. від 03 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП за керування автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 серпня 2025 року, згідно з яким з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я;

відеофайл, збережений на СД диск, на якому зафіксовано обставини події, які мали місце 03 серпня 2025 року за участі ОСОБА_1 ;

Згідно з довідкою поліцейського СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області А.Нікітенко, ОСОБА_1 в період з 03.08.2025 по 03.08.2025 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався, за відомостями ІПНП «ГСЦ» посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_1 зауважень щодо викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин не вніс. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) останній суду не надав.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, вчинив вищезазначені адміністративні правопорушення.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведеною, в його діях є склад правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Цей захід є відтворенням головної запобіжної мети цього етапу, а саме: запобігання вчиненню правопорушень з боку самого порушника, а також застереження інших осіб від вчинення адміністративних правопорушень на прикладі порушника, утримання їх від можливості вчинення подібних протиправних діянь.

Суд зауважує, що адміністративне стягнення є лише способом для виправлення протиправної поведінки особи і запобігання вчинення нових порушень.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За підтвердження події і складу адміністративних правопорушень, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, з урахуванням ст. 36 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.

Зважаючи на ту обставину, що надані суду матеріали не містять доказів належності ОСОБА_1 керованого ним автомобілю марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності, суд вважає, що правові підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу відсутні.

За такого, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч.5 ст.126, 268, 279, 280, 283, КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення №515/1212/25 (провадження № 3/515/1559/25) та № 515/1260/25 (провадження 33/515/1611/25) в одну справу під №515/1212/25 (провадження № 3/515/1559/25).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

за ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00к.) в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00к.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00к.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Адміністративний штраф стягнути за наступними реквізитами: Одеська область, отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку:UA0015001, код КДБ: 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 к.) на розрахунковий рахунок: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувачаUA9026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя В.О. Луцюк