Справа № 206/5268/25
Провадження № 3/206/1869/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

23.10.2025 м.Дніпро

Суддя Самарського районного суду міста Дніпра Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 168531 від 08.09.2024 року, водій ОСОБА_1 08.09.2025 о 13 годині 20 хвилин в м. Дніпро, по вул. Зимових Походів, буд. 81, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з ознаками наркотичного сп`яніння і зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Вищевказаний від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та представник особи , адвокат Шумило О.А. у судове засідання надали письмові пояснення, мотивоване тим, що 08 вересня 2025 року, близько 12-55 год., він керував автомобілем ВАЗ-2106, повертався на роботу після обідньої перерви. Рухаючись на вказаному автомобілі по вул. Зимових походів, 81, м. Дніпро, десь о 13:05 год., його зупинили працівники поліції. Після зупинки його автотранспортного засобу працівник поліції не зрозуміло назвав себе та не пред`явив службового посвідчення, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, поліцейським грубо порушено ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію, оскільки ним не озвучено причину зупинки транспортного засобу.

Матеріали адміністративної справи, в тому числі, відеозапис з нагрудної бодікамери патрульних не містять належних і допустимих доказів порушення мною, ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України або будь-яких інших підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», які б давали поліцейським право зупиняти автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, він вважає, що немає жодних належних та допустимих доказів, покладених в основу постанови, які б підтверджували законність зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Також, відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» усі докази, отримані внаслідок порушення конституційних прав громадян або процесуальних норм, визнаються недопустимими, а отже, складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАПне може бути використаний уякості доказу вини.

Крім того, порушення його конституційних прав полягає в тому, що працівником поліції, під час огляду транспортного засобу, фактично проведено обшук транспортного засобу, без надання ухвали слідчого судді про проведення такого заходу, що зафіксовано відеозаписом.

Огляд транспортного засобу це поверхнева перевірка, яка здійснюється на підставі статті 264 КУпАП.

Поверхнева ж перевірка, полягає у візуальному огляді, згідно з приписами статті 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Як вбачається з відеозапису працівником поліції фактично проводився обшук, який здійснювався без пред`явлення ухвали слідчого судді та без вручення йому її копії.

Незаконні дії працівника поліції його обурювали, але не знаючи, як себе захистити та стримуючи себе від конфлікту, його охопили хвилювання та тривога. Вказаний емоційний стан щодо невизначеності, очікування негативних подій пов`язаних з «бусифікацією» та внутрішня напруга проявилася в тремтінні всього його тіла, в тому числі й рук. Помітивши його хвилювання, працівник поліції запитав про його стан та продовжував здійснювати обшук транспортного засобу. Не знайшовши жодних доказів вчинення ним протиправних діянь, інспектор поліції почав оглядати його та підозрювати в наркотичному сп`янінні. З відеозаписів вбачається, що поліцейський називає ознаки наркотичного сп`яніння «зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук». Хоче зауважити, що поліцейський, бачачи, що він хвилююся і все його тіло тремтить, запитував про причину його хвилювання, що було очевидним. Таким чином, хоче наголосити, що через внутрішню напругу та хвилювання, у нього тремтіло все тіло, а не лише пальці рук.

Крім того, звертає увагу суду, що такі ознаки, як «зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук» взагалі не передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно п.1 розд.1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735(далі Інструкція), цим нормативним актом визначена процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розд.1 Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Перелік таких ознак є вичерпним.

Отже, згідно закону, для притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно встановити, що у водія наявні ознаки сп`яніння, передбачені п.4 у взаємозв`язку із п.3 розділу 1 Інструкції як підстави для огляду та встановити факт відмови від проходження огляду, зафіксований у визначеному законом порядку.

Недотримання цієї процедури має наслідком її недійсність, як те передбачено ч.5 ст. 266 КУпАП.

Як вбачається із відеозаписів, працівники поліції, як підставу для направлення його, як водія, на огляд, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, посилались на те, що його зіниці очей не реагують на світло, та запитали чи я він вживав, на що він відповів, що пив каву у мами. На запитання, в чому полягає хвилювання, він не зміг висловити своє обурення неправомірною поведінкою поліцейською під час обшуку його автомобіля. Також, з відеозапису вбачається, що він спершу погодився на проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, але після слів поліцейського, що він поїде з ними в поліцейському автомобілі, тривога про доставку його до ТЦК, знову заволоділа ним і він відмовився проходити огляд.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу від 08.09.2025 він направлявся працівниками поліції на огляд до лікарської установи у зв`язку із виявленням ознак наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обставинам. Проте, відповідно до відеозаписів, такі ознаки наркотичного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обставинам, не озвучувались працівниками поліції та не встановлювались під час спілкування з ним. Хоче зауважити, що його мовлення було чітким та послідовним, він відповідав чіткою, правильною, зрозумілою вимовою, але з ознаками хвилювання про які вже зазначав вище.

Щодо висновків поліцейських, що його поведінка не відповідає обстановці, то відеозаписом підтверджено відсутність такої ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки його поведінка була адекватною та контрольованою, його дії були послідовними, але з ознаками хвилювання, які на його думку, з урахуванням обставин сьогодення та загальновідомих фактів щодо затримання та відправлення осіб чоловічої статі до ТЦК та СП є логічними в конкретних обставинах. Крім того, така його поведінка була спровокована самими працівниками поліції, оскільки останніми не озвучувалася причина зупинки його транспортного засобу, що давало підставу для сумніву в законності дій працівників поліції.

За приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 09 грудня 2020 року № 4248/5 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за це правопорушення; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, адреса місця проживання або перебування, місце роботи, посада, реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія (за наявності) паспорта для фізичних осіб- громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті громадянина України); інформація про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її прав і обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу; прізвища, імена, по батькові, адреси місця проживання або перебування свідків, прізвище викривача (за його письмовою згодою) (якщо такі є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте, всупереч вимогам зазначеної Інструкції, в протоколі про адміністративне правопорушення, інспекторами поліції не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків водія.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП визначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі Порядок № 1103), цей порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- огляд), і проведення такого огляду.

Пунктом 2 вказаного Порядку № 1103 визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом ( пункт 3 Порядку № 1103)

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

З огляду на вищезазначене, інспектором поліції не дотримано вказаної вище процедури та порушено вимоги Порядку № 1103, оскільки огляд водія на місці зупинки проводився без залучення свідків, а результати огляду не зафіксовані в акті, вказані порушення підтверджуються, матеріалами справи.

Крім того, звертає увагу суду, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також не роз`яснили наслідків проходження огляду чи відмови від проходження огляду. Докази на підтвердження зворотного в долученому до справи відео не зафіксовано.

Не будучи ознайомленим зі своїми правами та наслідками відмови від проходження медичного огляду, він вважав, що його відповідальність полягатиме у накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. ст. 9, 251 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, яке має бути доведеним на підставі відповідних доказів.

Склад правопорушення- це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

З огляду на зазначене вище, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в яких ОСОБА_1 заперечує щодо факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в своїй заяві просить проводити розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності та без участі представника особи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи та поданні до суду заперечення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Статтею 278 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дати, має право подати пояснення зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до проколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09 грудня 2020 року № 4248/5 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за це правопорушення; відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, адреса місця проживання або перебування, місце роботи, посада, реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія (за наявності) паспорта для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті громадянина України); інформація про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її прав і обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу; прізвища, імена, по батькові, адреси місця проживання або перебування свідків, прізвище викривача (за його письмовою згодою) (якщо такі є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте, всупереч вимогам зазначеної Інструкції, в протоколі про адміністративне правопорушення, інспекторами поліції не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків водія.

За приписами частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП визначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакцп, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікпшських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого с ляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2777 року за № 1103 (далі Порядок № 1103), цей порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або передування ПІД ВПЛИВОМ лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Пунктом 2 вказаного Порядку № 1103 визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого степ у установленими МОЗ і МВС

Огляд проводиться: поліцейським на місці шпонки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних з-сесіє, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом ( пункт 3 Порядку № 1103).

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1107, результату огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейському та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

З огляду на вищезазначене, інспектором поліції ж дотримано вказаної вище процедури та порушено вимоги Порядку №1103, огляд водія на місці зупинки проводився без залучення свідків, а результат огляду не зафіксовані в акті, вказані порушення підтверджуються, матеріалами справи.

В судовому засіданні було відтворено наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з якого встановлено, що працівниками поліції на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 .

Із дослідженого відеозапису не встановлено, яким чином працівники поліції встановили наявність у ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права у відповідності до ст. 268 КУпАП, та відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тобто, єдиним доказом даної обставини є рапорт співробітника поліції від 08.09.2025. Останній у даному випадку представляє сторону обвинувачення, у зв`язку із чим, суд викладені ним відомості, з урахуванням відсутності їх об`єктивного підтвердження іншими доказами, не вважає достатнім та безсумнівним підтвердженням обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, вбачається з відеозапису працівником поліції фактично проводився обшук, який здійснювався без пред`явлення ухвали слідчого судді та без вручення ОСОБА_1 її копії. З відеозаписів, що поліцейський називає ознаки наркотичного сп`яніння «зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук» не передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно П.1 розд.1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735(далі-Інструкція), цим нормативним актом визначена процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розд.1 Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Перелік таких ознак є вичерпним.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 9, 251 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, яке має бути доведеним на підставі відповідних д о к а з і в,

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема КУпАП .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, оцінюючи надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.В. Нестеренко