ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Куценка В.А. розглянувши апеляційну скаргу захисника Куценка В.А. на постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 17.09.2024 р. о 08:25 годин в Донецькій області Покровський район, смт. Шевченко вул. Мічуріна,1 водій керував ТЗ Daewoo Nubira д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці) від продуття газоаналізатора Drager Аlcotest 6810 на місці зупинки, та проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування ТЗ відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Куценко В.А. в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що постанова суду була отримана Апелянтом тільки 14 березня 2025року і Апелянт не мав можливості ознайомитися з обставинами зазначеними судом в якості винуватості громадянина ОСОБА_1 та оскарження його в апеляційному порядку, тому апелянт вважає за доцільне заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. Просить поновити строк на апеляційне оскарження та вважати його пропущеним з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що протокол складено з процесуальними порушеннями та із запізненням, що не підтверджує факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння. На думку апелянта, працівники поліції не зупиняли автомобіль під час руху, а доказів фактичного керування чи показів свідків у матеріалах справи немає. Вказує, що огляд не проводився на місці зупинки та без свідків, що суперечить вимогам Інструкції МВС і МОЗ. При цьому єдиним зафіксованим доказом є відмова ОСОБА_1 від медичного огляду, яка була отримана під моральним тиском. Зазначає, що суд не дослідив усі докази, не надав належної оцінки поясненням підзахисного та порушив принципи повноти і об`єктивності розгляду. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у адміністративній справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку сторін, доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови і доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції визнає наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе поновити цей строк.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таких вимог суддя районного суду, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, відповідно до винесеної постанови, не встановлено всіх обставин справи, а саме в своїй описовій частині, судом першої інстанції фактично не встановлено особу яка керувала транспортним засобом, а лише зазначено, що водій керував ТЗ Daewoo Nubira д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування постанови районного суду.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Дніпровським апеляційним судом встановлено, що 17.09.2024 р. о 08:25 годин в Донецькій області Покровський район, смт. Шевченко вул. Мічуріна,1 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ Daewoo Nubira д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці) від продуття газоаналізатора Drager Аlcotest 6810 на місці зупинки, та проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування ТЗ відсторонений. Вищевказаними діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 821332 від 17.09.2024 року, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Заяв, клопотань, скарг протокол не містить.

Направленням на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння.

Актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

DVD диском з відеозаписом, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1 . Працівниками поліції у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було висунуто вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження зазначеного огляду, а також відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Доводи апелянта, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під час руху, а доказів фактичного керування немає, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, наявним відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення.

При цьому приписами статті 266 КУпАП не передбачено як обов`язкову умову застосування технічних засобів відеозапису або залучення свідків, для фіксації руху чи зупинки транспортного засобу або для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 доведений сукупністю доказів, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП, оцінку яким надано в цій постанові.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд був проведений з порушеннями та є недійсним, а також що ОСОБА_1 відмовився від огляду під моральним тиском, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема наявним відеозаписом. Апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених доводів, а під час апеляційного розгляду ці твердження не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку участь свідків не є обов`язковою, оскільки були застосовані технічні засоби відеозапису, які наявні у матеріалах справи на диску.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол складений відносно ОСОБА_1 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Інші доводи сторони захисту є неспроможними, не підтверджуються матеріалами справи, тому судом відхиляються.

Суд апеляційної інстанції встановив, що за встановлених і зазначених вище обставин ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом у сукупності докази підтверджують винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 .

Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

З метою виховання особи, запобігання нових проступків, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605 гривень 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Куценку В.А. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Куценка В.А. задовольнити частково.

Постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя