Справа № 450/4266/25 Провадження № 3-зв/450/6/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши заяву захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Клострейх О. В. про відвід судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвського В. Є. від розгляду справи № 450/4266/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвського В. Є. перебуває справа № 450/4266/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.130 КУпАП.

22.10.2025 року захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Клострейх О. В. подала заяву у якій просить задоволити відвід суді області Мусієвського В. Є. у справі № 450/4266/25. В обґрунтування заявленого відводу покликається на те, що 21.10.2025 року в порядку виконання договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Клострейх О.В у судовому засіданні було заявлено ряд клопотань , а саме клопотання, про виклик поліцейських, про витребування оригіналу відеозапису, про повне дослідження доказів, тощо. У судовому засіданні суддя Мусієвський В.Є відмовляє у задоволенні всіх клопотань - захиснику Клострейх О.В, а також своєю поведінкою дає знати, що жодні подальші клопотання, і думка сторони захисту будуть відхилені, тобто виникають сумніви щодо відсутності безсторонності судді та його прихильності до обвинувальної сторони цієї справи. Отже, на думку сторони захисту, суддя Мусієвський В.Є не надає можливості здійснювати повноцінний захист прав та інтересів ОСОБА_1 , обмежуючи останнього та захисника у своїх правах, порушуючи вимоги ст. 20 Закону України "Поо адвокатуру та алвокатську діяльність". Так, обмежуючи адвоката у його правах та позбавляючи Бас 3.В отримати кваліфіковану правничу допомогу та справедливе рішення суду, захисником усно було оголошено заяву про відвід складу суду, а саме відвід судді Мусієвському В. Є., оскільки виник сумнів у його неупередженості та бажанні прийняти передчасне і необґрунтоване рішення без наявності документів, на які посилається ОСОБА_2 та його захисника (підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду). Вказує, що поведінка судді Мусієвського В.Є, яка спрямована на порушення прав та свобод учасників справи, порушення суддею приписів чинного законодавства та, зокрема, принципу правової визначеності, є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вказані адвокатом Клострейх О. В. відомості, на її думку, є тими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді по даній справі. Зважаючи на свідоме порушення суддею Мусієвським В. Є. прав ОСОБА_2 на захист та прав захисника Клострейх О.В, вважає, що не забезпечивши достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу безсторонності судді, неможливо досягти дієвості судового розгляду при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, через що наявні обґрунтовані підстави для відводу судді у даній справі. Відтак, вважає, що суддя Мусієвський В.Є не може здійснювати правосуддя в даній справі, оскільки подальша її участь в судовому розгляді лише перешкоджатиме належному та об?єктивному вирішенню даної справи та надалі порушуватиме права її учасників. У зв?язку з цим, з метою відновлення довіри до судової влади, виходячи із конкретних обставин розглядуваної справи, вбачається обґрунтованим, справедливим і доцільним заявити відвід головуючому судді Мусієвському В.Є. на підставі як об?єктивного, так і суб?єктивного критерію безсторонності, виключно з єдиною метою - щоб у подальшому не виникало будь-яких сумнівів в об?єктивності та неупередженості вказаного судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши клопотання про відвід судді, приходжу до такого висновку:

Пунктом 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 року надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки, Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або суддею самовідвід, а відповідно, і не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами, закріпленими в КПК України, а саме статтей 75,81 КПК України, якими врегульоване вказане питання, з урахуванням положень КУпАП.

Відповідно до п.4 ч.1ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За ч.1ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч.5 ст. 80 КПК України).

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу клопотання про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі «Білуха проти України» (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі №908/137/18 від 04.02.2020 згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони захисту на те, що суддя, що розглядає заяву про відвід, не є судом апеляційної інстанції, а тому не уповноважений давати оцінку законності або обґрунтованості рішенням або діям суду, що розглядає справу по суті. Незгода з такими діями або рішеннями може бути включена до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується судовий розгляд справи по суті. Суддя, що розглядає заяву про відвід, оцінює процесуальну поведінку судді лише з боку наявності або відсутності в ній проявів упередженості, тобто проявів нерівного ставлення до сторін.

Доводи заявника, викладені у заяві про відвід, зводяться до незгоди з процесуальними діями (рішеннями) судді та не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді, тобто заявником не доведено наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Суб`єктивне ставлення заявника до процесуальних рішень судді не є законною підставою для усунення такого судді від розгляду справи.

З огляду на викладене, заява про відвід судді Мусієвського В. Є. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80-81 КПК України, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні заяви захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Клострейх О. В. про відвід судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвського В. Є. від розгляду справи № 450/4266/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП -відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяІ. І. Мельничук