Справа № 308/2201/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., захисника-адвоката Пензеника В. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/807/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Пензеника В. І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , водій у ФОП « ОСОБА_3 », визнаний винним в порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків вартості товару безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 92846 (дев`яносто дві тисячі вісімсот сорок шість) грн 55 (п`ятдесят п`ять) коп. з конфіскацією товару, а саме: лижі - ролери моделі WASA 610 18 штук; щітки для інвентарю пластикові моделі BRUSH GRIP 30 штук.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

З протоколу про порушення митних правил № 1290/30500/23 від 05.12.2023 та постанови судді від 06.09.2024 вбачається, що 04.12.2023 о 18 год 59 хв у зону митного контролю митного поста «Ужгород-автомобліьний» Закарпатської митниці у напрямку «в`їзд в Україну» прибув вантажний автомобіль марки «RENAULT MASTER», р.н.з НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що працює водієм у ФОП « ОСОБА_3 ».

Вказаним транспортним засобом на митну територію України переміщується консолідований товар.

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, зокрема CMR № 064675, інвойсів № 23-32680 від 30.10.23 та № 23-32679 від 02.11.23 через митний кордон України в митному режимі «імпорт» переміщується товар «спортивне обладнання» в загальній кількості 21 вантажне місце (коробки), вагою брутто 264,00 кг, загальною вартістю 13606,10 євро.

Зазначений вантаж слідує по МД типу ІМ ЕЕ№ UA30500/2023/916191 та № 30500/2023/916192 від 30.11.2023.

Відправником товару виступає іноземне підприємство «Cross Contry Elite Sports Vof», (Gronsvelderweg 21 6247 ER Gronsveld), а одержувачем ФОП ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

-2-

Під час проведення митного контролю та митного огляду з перерахунком вантажних місць та ідентифікацією товару встановлено, що у вантажному приміщені автомобіля переміщується 23 картонні коробки з товаром «спортивне обладнання», що на 2 вантажних місця більше, ніж заявлено в товаросупровідних документах.

Також виявлено часткову невідповідність фактично переміщуваного товару відомостям, заявленим в ТСД, а саме: заявлено товар «кріплення для сноубордингу моделі Ride C-10» у кількості 6 шт, фактично товар відсутній.

Так само виявлений не заявлений у товаросупровідних документах та прихований від митного контролю товар, а саме: лижі - ролери моделі WASA 610 у кількості 18 шт; щітки для інвентарю пластикові моделі BRUSH GRIP у кількості 30 шт.

Виявлений незаявлений та прихований товар знаходився у трьох картонних коробках серед інших коробок із заявленим товаром.

Інший товар відповідає відомостям, зазначеним в товаросупровідних документах. У наданому поясненні водій ОСОБА_1 зазначив, що він особисто завантажував коробки з товаром у транспортний засіб і випадково замість 21 картонної коробки завантажив 23 картонні коробки з товаром.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товар із приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу України, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві дані щодо кількості вантажних місць, найменування, асортименту та вартості товару.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

На постанову суду від 06.09.2024 захисник-адвокат Пензеник В. І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення із поверненням вилученого товару його власнику або представнику за дорученням. Подія мала місце 04.12.2023, а протокол складено 05.12.2023, у ньому не зазначені свідки та поняті, відсутні відомості щодо залучення захисника та містяться розбіжності щодо кількості коробок. Висновок Закарпатського відділу експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби № -0014 від 12.01.2024 є сумнівним та необґрунтованим, що також підтверджується і висновком експерта (звітом про оцінку) № 119-03-324 від 05.03.2024. Разом з тим, посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 , жодної дії, спрямованої на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості щодо характеру вантажу, він не вчиняв, умислу на порушення митних правил не мав. При цьому, вважає, що накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, положення якої визнані неконституційними, суперечить засадам правової держави, принципу верховенства права (правовладдя), суспільним інтересам та є непропорційним втручанням держави у права громадян.

Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 береться до уваги те, що з матеріалів справи вбачається, що останній повідомлений за шляхом отримання смс-повідомлення, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін не подавав, відомостей про поважність причин неявки не надав. Крім того, апеляційний суд враховує думку захисника Пензеника В. І., який просив розглянути апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_1 , повідомивши про те, що останньому відомо про час та місце апеляційного розгляду справи.

-3-

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Пензеника В. І.., який підтримав апеляційну скаргу, заперечення представника Закарпатської митниці Зубенка І. І. щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, що судове рішення є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд визнає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення підтверджується доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 1290/30500/23 від 05.12.2023, фотоматеріалами до протоколу про ПМП, інвойсами № 23-32680 від 30.10.2023 та № 23-32679 від 02.11.2023, CMR № 064675, копіями ІМ ЕЕ № UA305000/2023/916192 від 30.11.2023 та ІМ ЕЕ № UA305000/2023/916191 від 30.11.2023, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 05.12.2023, доповідною запискою старшого державного інспектора відділу БК №1 управління БК та ПМП Петрука О. від 05.12.2023, описом затриманих товарів, поясненнями ОСОБА_1 від 05.12.2023, в яких останній підтвердив, що завантажував коробки з товаром до автомобіля та замість 21 коробки випадково завантажив 23 коробки. Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший державний інспектор відділу боротьби з контрабандою № 1 УБК та ПМП Закарпатської митниці Петрук О. І., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні процесуального документу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи. На такі дані не вказувалось у суді першої інстанції і не вказується в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

-4-

Судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, а обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею першої інстанції, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. Тому жодних підстав для висновку про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд констатує, що відповідно до вимог ст. 486, 489 МК України, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно з`ясував усі обставини справи, дослідив у судовому засіданні наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та ухвалив мотивоване, законне рішення.

При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд також бере до уваги таке.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 , жодної дії, спрямованої на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості щодо характеру вантажу, він не вчиняв, умислу на порушення митних правил не мав, апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що 04.12.2023 о 18 год 59 хв у зону митного контролю митного поста «Ужгород-автомобліьний» Закарпатської митниці у напрямку «в`їзд в Україну» прибув вантажний автомобіль марки «RENAULT MASTER», р.н.з НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що працює водієм у ФОП « ОСОБА_3 ».

Вказаним транспортним засобом на митну територію України переміщується консолідований товар.

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, зокрема CMR № 064675, інвойсів № 23-32680 від 30.10.23 та № 23-32679 від 02.11.23 через митний кордон України в митному режимі «імпорт» переміщується товар «спортивне обладнання» в загальній кількості 21 вантажне місце (коробки), вагою брутто 264,00 кг, загальною вартістю 13606,10 євро.

Зазначений вантаж слідує по МД типу ІМ ЕЕ№ UA30500/2023/916191 та № 30500/2023/916192 від 30.11.2023.

-5-

Відправником товару виступає іноземне підприємство «Cross Contry Elite Sports Vof», (Gronsvelderweg 21 6247 ER Gronsveld), а одержувачем ФОП ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Під час проведення митного контролю та митного огляду з перерахунком вантажних місць та ідентифікацією товару встановлено, що у вантажному приміщені автомобіля переміщується 23 картонні коробки з товаром «спортивне обладнання», що на 2 вантажних місця більше, ніж заявлено в товаросупровідних документах.

Також виявлено часткову невідповідність фактично переміщуваного товару відомостям, заявленим в ТСД, а саме: заявлено товар «кріплення для сноубордингу моделі Ride C-10» у кількості 6 шт, фактично товар відсутній.

Так само виявлений не заявлений у товаросупровідних документах та прихований від митного контролю товар, а саме: лижі - ролери моделі WASA 610 у кількості 18 шт; щітки для інвентарю пластикові моделі BRUSH GRIP у кількості 30 шт.

Виявлений незаявлений та прихований товар знаходився у трьох картонних коробках серед інших коробок із заявленим товаром.

Інший товар відповідає відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах. У наданому поясненні водій ОСОБА_1 зазначив, що він особисто завантажував коробки з товаром у транспортний засіб і випадково замість 21 картонної коробки завантажив 23 картонні коробки з товаром.

Отже, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару із приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу України, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві дані щодо кількості вантажних місць, найменування, асортименту та вартості товару.

Статтею 74 МК України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, відомості, заявлені у МД декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 335 МК України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

-6-

Згідно п. 57 ст. 4 МК України товари будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ч. 4 ст. 318 МК України митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю, як: перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.

За приписами до п. 1 ч. 2 ст. 191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Згідно п.1 «а» ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева) від 19.05.1956, до якого Україна приєдналась 01.08.2006, при прийнятті вантажів, перевізник зобов`язаний перевірити точність даних, внесених в накладній відносно кількості вантажних місць, а також їх розмітку і номери. В пункті 2 статті 9 цієї ж Конвенції зазначено, що при відсутності у накладній мотивованих перевізником застережень, наявна презумпція, що вантаж та його упаковка були в цілому стані в момент прийняття вантажу перевізником і що кількість вантажних місць, а також їх розмітка та номера відповідали даним в накладній.

Відповідно до ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення, або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості , виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізником не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СMR).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме: переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення документів, що містить неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, найменування, асортименту та вартості товару.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , який у даному випадку являється перевізником, безумовно порушив митні правила, надавши митному органу необхідні документи, у тому числі CMR № 064675, інвойсів № 23-32680 від 30.10.23 та № 23-32679

-7-

від 02.11.23, відповідно до яких через митний кордон України в митному режимі «імпорт» переміщується товар «спортивне обладнання» в загальній кількості 21 вантажне місце (коробки), вагою брутто 264,00 кг, загальною вартістю 13606.10 євро, у той час, як у вантажному приміщені автомобіля переміщувалися 23 картонні коробки з товаром «спортивне обладнання», що на 2 вантажних місця більше, ніж заявлено в товаросупровідних документах, та було виявлено часткову невідповідність фактично переміщуваного товару, відомостям заявленим в ТСД, а саме: заявлено товар «кріплення для сноубордингу моделі Ride C-10» у кількості 6 шт, фактично товар відсутній, а також був виявлений незаявлений в товаросупровідних документах та прихований від митного контролю товар, а саме: лижі-ролери моделі WASA 610 у кількості 18 шт; щітки для інвентарю пластикові моделі BRUSH GRIP у кількості 30 шт.

При цьому, зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він визнав той факт, що саме він завантажував товар і випадкового замість 21 картонної коробки завантажив 23 картонні коробки.

У зв`язку з чим, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, апеляційний суд визнає такими, що не спростовують наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як уже зазначено вище, перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR) (п. 1 ч. 2 ст. 191 МК України).

Згідно п. 28. ст. 4 МК України митні правила встановлені Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом та іншими законами України.

Висновок про те, що особа може нести адміністративну відповідальність за вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості (ч. 1 ст. 483 МК) лише за умови умисної форми вини, не відповідає точному змісту ч.1 ст.458 МК України, яка не містить вказівок щодо обов`язкової наявності тієї чи іншої форми вини чи будь-які інші ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення.

Зазначене підтверджується й дефініцією адміністративного правопорушення сформульованою у ст. 9 КУпАП, згідно з якою адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Тобто, відсутність в діях особи прямого умислу, саме по собі, не може свідчити про відсутність адміністративного правопорушення, за обставин коли: кваліфікація правопорушення базується на диспозиції з формальним складом; доведено наявність події з якою законодавець пов`язує настання адміністративної відповідальності.

-8-

Об`єктивною стороною є дія, тобто активна поведінка (вчинок) особи, яка посягає на встановлений Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом України чи іншими законами України.

Суб`єктивна сторона характеризується тим, що для кваліфікації дій за ст. 483 МК України не має значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

Таким чином, матеріалами справи беззаперечно встановлено факт вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, найменування, асортименту та вартості товару.

Жодним чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил за викладених у протоколі обставин і доводи апеляційної скарги про те, що подія мала місце 04.12.2023, а протокол складено 05.12.2023, у ньому не зазначені свідки та поняті, відсутні відомості щодо залучення захисника та містяться розбіжності щодо кількості коробок.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 505 МК України, понятими є особи, які залучаються до участі у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані у справі. Понятим не може бути родич особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, її представника, а також працівники митних органів. Поняті, присутні при проведенні процесуальних дій, засвідчують своїми підписами відповідність записів у протоколі проведеним діям.

Відповідно до ч. 1 ст. 504 МК України, свідком може бути будь-яка особа, якщо є підстави вважати, що їй відомі обставини, що підлягають встановленню у справі про порушення митних правил.

Бланк протоколу про порушення митних правил затверджений наказом МФУ № 652 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил» від 31.05.2012.

До бланку протоколу про порушення митних зазначається наступне: «прізвища, адреси свідків, якщо вони є» та «прізвище, місце проживання понятих, якщо вони брали участь».

Вищенаведені норми свідчать про те, що обов`язкового залучення до складання протоколу про порушення митних правил свідків та/або понятих не передбачено.

При цьому, як вбачається зі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, такий у повній мірі відповідає вимогам ст. 494 МК України, у ньому містяться всі необхідні й передбачені цією нормою відомості, а викладені у ньому обставини порушення митних правил повністю відповідають обставинам, що мали місце, та узгоджуються з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок Закарпатського відділу експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби № -0014 від 12.01.2024 є сумнівним та необґрунтованим, що також підтверджується і висновком експерта (звітом про оцінку) № 119-03-324 від 05.03.2024, апеляційний суд також визнає неспроможними з огляду на таке.

-9-

Приписами ст. 515 МК України встановлено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції при розгляді справи, у тому числі вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, взято до уваги висновок експерта (звіт про оцінку) № 119-03-324 від 05.03.2024 (суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 ), який був наданий стороною захисту під час судового розгляду справи, і з якого слідує, що вартість вилученого товару становить 185693,10 грн.

Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 і не свідчать про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Також, судом першої інстанції наявним у справі доказам дано всебічну, повну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України і накладено стягнення відповідно до санкції, зазначеної норми, у зв`язку з чим неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, положення якої визнані неконституційними, суперечить засадам правової держави, принципу верховенства права (правовладдя), суспільним інтересам та є непропорційним втручанням держави у права громадян.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також призначене адміністративне стягнення за його вчинення, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи, та спростовують доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції наявним у справі доказам надано всебічну, повну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану і обставин, що пом`якшують відповідальність, правильно вирішено питання про накладення адміністративного стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Дослідження матеріалів справи свідчить про те, що при їх розгляді, суддя належно з`ясувала всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення і вирішила її у відповідності до вимог закону.

Усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі і наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення через відсутність належних та допустимих доказів, на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 КпАП України.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника-адвоката Пензеника В. І. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

-10-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527-530 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Пензеника В. І. залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2024 щодо ОСОБА_6 без зміни.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя