Справа № 177/3032/25
Провадження № 3/177/850/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали справи, що надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця Полтавської області, працюючого у ФГ «Тракторист», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 12.10.2025 о 09 год. 30 хв., частині біля будинку 10 у с. Маяк Криворізького району Дніпропетровської області, із ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. У порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на бодікамери.

Окрім того, ОСОБА_1 , 12.10.2025 о 09 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Peugeot Boxer, р/н НОМЕР_2 , по вул. Нова біля будинку 10 у с. Маяк Криворізького району Дніпропетровської області, у порушення вимог п. 12.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Також, ОСОБА_1 , після скоєння ДТП, що мало місце 12.10.2025 о 09 год. 30 хв., по вул. Нова біля будинку 10 у с. Маяк Криворізького району Дніпропетровської області, залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку працівниками поліції, про свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Заяв про відкладення судового розгляду справи з поважних причин, а також інших клопотань, заяв з процесуальних питань чи письмових пояснень по суті правопорушень за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надав.

Суддя враховує, що неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. ОСОБА_1 , з огляду на його належне повідомлення про розгляд справи, мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження щодо нього, а тому нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, з огляду на що, суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, шляхом створення штучного затягування строків розгляду справи. Беручи до уваги викладене, зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, що не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124, 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання проведено без ОСОБА_1 .

Суддя, вислухавши пояснення особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозаписи на DVD-диску з відеофіксацією правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, із протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 490905, ААД № 673506, ААД № 673505 від 12.10.2025 слідує, що 12.10.2025 о 09 год. 30 хв., по вул. Нова біля будинку 10 у с. Маяк Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Boxer, р/н НОМЕР_2 .

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходить із такого.

За приписами п. 1.3 ПДР України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення цих вимог має наслідком притягнення, зокрема, до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 673506 від 12.10.2025, у якому викладено обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди; схему місця ДТП від 12.10.2025, у якій зафіксовано перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, а саме автомобіль Peugeot Boxer, р/н НОМЕР_2 , має пошкодження заднього бамперу; письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких вона зазначила, що 12.10.2025 близько 09 год. 30 хв. до її домоволодіння приїхав на своєму автомобілі ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, щоб вирішити питання з приводу пошкодження ним паркану, на який він здійснив наїзд уночі; письмові пояснення ОСОБА_3 ; паспорт ОСОБА_1 ; свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу Peugeot Boxer, р/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 ; фототаблицю; довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 ; рапорт.

На DVD-диску, наявному в матеріалах справи, міститься запис фіксації відібрання пояснень та складення протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який працівникам поліції пояснив, що при русі на автомобілі заднім ходом не побачив паркан та здійснив на нього наїзд.

Таким чином, із урахуванням встановлених судом обставин вчинення ДТП, механізму його вчинення, характеру механічних пошкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП, механічні пошкодження транспортного засобу та паркану є прямим наслідком допущення ОСОБА_1 порушень п. 12.1ПДР України та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після ДТП водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, про що він зазначив у своїх поясненнях, наданих працівникам поліції та підтверджується відеозаписом на DVD-диску.

Оскільки факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП є доведеним, доказів на спростування відсутності у нього умислу на залишення місця ДТП суду не надано, суд приходить до висновку про наявність у діях останнього порушення п. 2.10 а) ПДР України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані в справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд із метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкція).

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 490905 від 12.10.2025, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні водія ОСОБА_1 із метою встановлення стану сп`яніння до КП «КБЛПД» ДОР» від 12.10.2025, ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 , у розумінні п. 3 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність у діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Переглядом відеозапису на диску DVD-R встановлено, що він містить фіксацію обставин пред`явлення працівниками поліції ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння через встановлення у нього ознак сп`яніння. ОСОБА_1 на запитання поліцейського не заперечує, що вживав алкогольні напої та свідомо добровільно відмовився від проходження огляду, пояснюючи відмову тим, що не оспорює перебування в стані сп`яніння.

Таким чином, підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , його ухилення від явки до суду, явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню.

При цьому враховується, що ОСОБА_1 вчинив три взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому стягнення на нього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

На переконання суду, таке стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде справедливим, достатнім та виправданим метою його застосування.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 № 177/3032/25 (провадження № 3/177/850/25) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 177/3039/25 (провадження № 3/177/851/25) за ст. 122-4 КУпАП та № 177/3042/25 (провадження № 3/177/852/25) за ст. 124 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер № 177/3032/25.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення, із урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: