Суддя Зайцева М. С.
Справа № 644/9537/25
Провадження № 3/644/2169/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Суддя Індустріального районного суду міста Харкова Зайцева М.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 року о 09 годині 44 хвилин ОСОБА_2 керував транспортним засобом Kia Cerato, державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Героїв Харкова, 264 в м.Харкові без посвідчення водія, не маючи права керування таким транспортним засобом.

23.10.2025 року законним представником ОСОБА_2 Сторчак Якушиною Т.В. подане клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Клопотання обґрунтоване порушенням процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_2 є неповнолітнім, його мати не повідомлялась про складання протоколу щодо сина, а протокол не містить відмітки про присутність законного представника неповнолітнього.

В судовому засіданні законний представник неповнолітньої особи, яка притягає до відповідальності, підтримала клопотання, просила його задовольнити.

ОСОБА_2 підтримав заявлене його представником клопотання, вказав про те, що посвідчення водія не отримував.

Вислухавши ОСОБА_2 та його законного представника, дослідивши матеріали справи та оглянувши долучений відеозапис з боді - камер поліцейський, суд прийшов до настпуного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 з наступними змінами (надалі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 2.1.а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В пункті 1.9. ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За частиною 2 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 порушив 2.1.а Правил дорожнього руху.

Обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №471053 від 02.10.2025 року, складеним уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів; довідкою складеною згідно облікових даних ІПНП відносно ОСОБА_2 ; рапортом працівника поліції Романовської М. щодо обставин подій, що мали місце 02.10.2025 року, в якому в тому числі вказано, що ОСОБА_2 самостійно повідомив батьків про складання адміністративного матеріалу за порушення ПДР України; даними диску з відеозаписами, оглянутими в судовому засіданні, відповідно до яких зафіксований рух автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , який зазначає, що рухається в автосервіс, на питання патрульної поліції щодо відсутності посвідчення водія, вказав, що вимушений був сісти за кермо. Також, на відеозаписі зафіксований факт повідомлення засобами телефонного зв`язку матері ОСОБА_2 , який вказав про це та зафіксований факт повідомлення останньої про зупинення транспортного засобу, обставини, що відбулися на місці. При цьому, працівником поліції ОСОБА_2 роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі на правову допомогу.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять, а законним представником, ОСОБА_2 не надані.

Посилання законного представника на порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього в частині не повідомлення законного представника, спростовуються зібраними та дослідженими доказами, а тому клопотання про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 є вчинення правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 суддею не встановлено.

При цьому відповідно до вимог ст.12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

За змістом статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Статтею 24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані, зокрема, такі заходи впливу як зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого, попередження, догана або сувора догана, передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення будучи неповнолітнім, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, вважаю за можливе та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення ним нових правопорушень на підставі ст.13 КУпАП застосувати до неповнолітнього захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

В свою чергу, суд враховує, що Законом України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а виходячи з норм ст.24-1 КУпАП попередження, яке застосовується до неповнолітнього є заходом впливу, а не видом стягнення, тому судовий збір з ОСОБА_2 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 24-1, 126, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.126 КУпАП та на підставі п.2 ст.24-1 КУпАП застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти діб через суд першої інстанції.

Повний текст постанови складений 30.10.2025 року.

Суддя М.С. Зайцева