Справа № 715/3560/25
Провадження № 3/715/1729/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2025 селище Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 10.02.1999 року Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 10.10.2025 року о 20 год. 50 хв., діючи в складі групи осіб спільно з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на напрямку 842 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Тарашани, що на території Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон. Був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» під часу руху в бік державного кордону.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт. cт. 9. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777 XII, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 статті 204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 10.10.2025 року о 20 годині 50 хвилин, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Румунію в складі групи осіб на напрямку 842 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Тарашани, що на території Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » переїжджав контрольний пост у багажному відділенні транспортного засобу громадянина ОСОБА_3 та вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: не виконав неодноразову вимогу працівника прикордонної служби «Пред`явити документи» та «Вийти з транспортного засобу».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10 Положення про прикордонний режим, затверджений Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 статті 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав на те, що у зазначений у протоколі час він разом зі своїми знайомими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прямували до дому у с. Кам`янка та дійсно у багажному відділенні його транспортного засобу перебував гр. ОСОБА_1 , так як той мав проблеми із військово обліковими документами і хвилювався, що його можуть затримати. Зазначив також, що наміру на незаконний перетин державного кордону у них не було, непокори не вчиняли, а навпаки виконували усі вимоги працівників прикордонної служби, однак, були затримані та відносно них були складені адміністративні протоколи. Також зауважив, що ОСОБА_1 , після того, як був виявлений у багажному відділенні його автомобіля, був мобілізований до лав ЗСУ.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон країни або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Частиною другою 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010643Е від 10.10.2025 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме спробу незаконного перетину державного кордону із України в Румунію поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон України на напрямку 842 прикордонного знаку, а саме на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вчинене групою осіб.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010644Е від 10.10.2025 року, вбачається, що 10.10.2025 року о 20:50 год, ОСОБА_1 при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Румунію на напрямку 842 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Тарашани, що на території Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » рухаючись у багажному відділенні транспортного засобу ОСОБА_3 вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду, а саме: не виконав вимогу: «Пред`явити документи!», «Вийти з транспортного засобу», відмовився виконувати вказані вимоги.

На підтвердження зазначених вище обставин до протоколів про адміністративні правопорушення надано лише рапорти працівників прикордонної служби. Будь-яких інших доказів на підтвердження, спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП у діях ОСОБА_1 , суду не надано.

Разом з тим, слід зазначити, що лише перебування особи на певній відстані біля держаного кордону саме по собі, без інших доказів, не може свідчити про намір особи незаконно перетнути Державний кордон. В даному випадку ОСОБА_1 був затриманий на Контрольному посту на значній відстані від державного кордону (18 000 метрів) без будь-яких особистих речей чи документів (закордонного паспорту громадянина України), які б свідчили про намір перетинати кордон, що у зв`язку з відсутністю інших доказів, викликає обґрунтовані сумніви у його намірі незаконно перетнути Державний кордон.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП., так як не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України та не виконував вимоги працівників прикордонної служби. Тільки рапорти працівників ДПС в даному випадку, без надання інших доказів, не можуть вважатись достатніми вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, не доведена, за таких обставин провадження у даній справі необхідно закрити.

На підставі ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя