Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/648/25 Головуючий у суді І інстанції: Антипова І.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Ковальов Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький, апеляційну скаргу адвоката Ковальов Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, з незакінченою вищою освітою, який є студентом 3 курсу УІПА ім.. Каразіна І.Б., не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду 04.09.2025 року о 14 год. 35 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 111940», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Романа Шухевича, 48 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «CITROEN C-ELYSEE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальов Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

ОСОБА_1 04.09.2025 року приблизно в 14 год. 30 хв. рухався на автомобілі ВАЗ 11940 н.з. НОМЕР_3 в місті Кропивницький по вулиці Романа Шухевича на перехресті де організовано круговий рух рухався по колу в правій смузі руху по кільцю, включив лівий покажчик повороту щоб змінити смугу руху так як йому було необхідно здійснити на третій з`їзд, смугу рух не змінював, в цей час водій автомобіля Citroen C-Elysee д.н.з НОМЕР_2 який також рухався по колу в лівій смузі на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїться різко змінив напрямок руху і повернув праворуч намагаючись здійснити з кільця поворот праворуч та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 ..

Відповідно до вимог п. П.10.3. ОСОБА_1 мав перевагу під час перестроювання, оскільки він смугу руху не змінював і їхав по кільцю, вважає, що він не порушував ПДР.

У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Протокол відносно нього складено помилково.

Пояснення яке долучено до матеріалів справи писав під диктовку поліцейського.

Поліцейський сказав йому що він винний у ДТП і його погано вчили в автошколі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції скасувати, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції адвоката Ковальов Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Значив, що обидва транс поні засоби рухалися по кільцю. ОСОБА_1 рухався в правій смузі. ДТП сталося з вини водій автомобіля Citroen C-Elysee д.н.з НОМЕР_2 , який зазначив в свої поясненнях, що з крайньої лівої на кільцю поїхав прямо.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №443424 від 04.09.2025, 04.09.2025 року о 14 год. 35 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 111940», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Романа Шухевича, 48 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «CITROEN C-ELYSEE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №443424 від 04.09.2025 в провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 12.1 , 13.1 Правил дорожнього руху.

За змістом п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п 13.1 Правил дорожнього руху під час руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Із схеми місця ДТП вбачається, що на кільці наявна розмітка. ДТП сталося внаслідок зіткнення транспортних засобів «ВАЗ 111940», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та «CITROEN C-ELYSEE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортний засіб «CITROEN C-ELYSEE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав видимі пошкодження бокова права частина з правої сторони, а транспортний засіб «ВАЗ 111940», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 бокова ліва частина з ліва. В той же час із схеми місця ДТП не вбачається наявність дорожніх знаків, які встановлюють напрямки руху по смугах, при цьому зазначено про напрямок руху автомобілів по кільцю а зіткнення сталося за межами кільця при виїзді вправо .

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що о 14.35 рухаючись по вулиці Короленка виїхав на кільце. При з`їзді з кільця в лівій крайній смузі він прямував прямо. З правої строни автомобіль Калина 111940 не пропустив CITROEN C-ELYSEE», робить ДТП, в результаті чого автомобіль отримує механічні пошкодження з правої сторони.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких останній о 14.35 рухаючись по кільці в правій крайній смузі роблячи маневр розвороту, виконав маневр та зіткнувся з автомобілем «CITROEN». В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також в пояснення ОСОБА_1 зазначив, що він вину визнає.

Оцінюючи дії водія ОСОБА_1 суд виходить із того, що обидва транспортні засоби рухались по кільцю. Водій ОСОБА_2 рухався в лівій смузі, а водій ОСОБА_1 рухався в правій смузі.

Відповідно до вимог п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

В даному випадку водій автомобіля «CITROEN C- ОСОБА_3 їхав у лівій смузі трьох смугового кола і вирішив з`їхати до найближчого до нього з`їзду.

Вказане означає, що водій ОСОБА_2 вже порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, у якому зазначено, що водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині перед поворотом.

На додаток до цього водій автомобіля «CITROEN C-ELYSEE» ОСОБА_2 порушив, ще один пункт ПДР України, а саме п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

В даному випадку водій автомобіля «ВАЗ 111940» ОСОБА_1 їхав правою смугою і нікуди не мав наміру перестроюватися.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки обидва транспортні засоби рухалися по кільцю, він їхав правою смугою і нікуди не мав наміру перестроюватися, із схеми місця ДТП не вбачається наявність дорожніх знаків, які встановлюють напрямки руху по смугах.

При цьому причиною ДТП є невиконання водієм автомобіля «CITROEN C-ELYSEE» ОСОБА_2 вимог п. 10.4, п. 10.3 ПДР України які знаходяться у причинному зв`язку з обставинами ДТП.

Так, в письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що автомобіль «ВАЗ 111940» не пропустив його та ДТП сталося при з`їзді з кільця, що у свою чергу свідчить, що ДТП сталося на смузі руху автомобіля «ВАЗ 111940».

Проте, вимогами ПДР України не передбачено, в даній дорожній обстановці, що водій транспортного засобу рухаючись по кільцю в праві смузі повинен надавати дорогу транспортному засобу, який рухається в лівій смузі. Натомість вимоги п. 10.4, п. 10.3 ПДР України встановлюють обов`язок водія:

- перед поворотом праворуч та ліворуч завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині;

- у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

При цьому зазначення ОСОБА_1 в свої письмових поясненнях про те, що він вину визнає не може бути підставою для визнання його винуватим за ст. 124 КУпАП, оскільки порушує приписи статей 245, 280 КУпАП.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена.

Отже, за таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності, у вказаному провадженню по справі про адміністративне правопорушенняза ст. 124 КУпАП - не можливо встановити наявність вини в діях водія ОСОБА_1 , які виразились у порушенні ними Правил дорожнього руху та перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які настали у виді пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

У рішенні ЄСПЛ «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції та, відповідно, й ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Крім того, у п. 21 рішення «Надточій проти України» від 15.05.2009 року Суд зазначає, що (український) Уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.

Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в Мінюстом України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Матеріали справи свідчать про те, що зібрані докази повно та всебічно досліджені в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції, а всі можливості для одержання додаткових доказів вичерпані.

Отже, за таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності, у вказаному провадженню по справі про адміністративне правопорушенняза ст. 124 КУпАП - не можливо встановити наявність та ступінь вини в діях водія ОСОБА_1 , а отже відсутні достовірні та переконливі данні, які б поза розумним сумнівом свідчили про порушення ним Правил дорожнього руху та перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які настали у виді пошкодження транспортних засобів.

А тому, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, які є суперечливими та протирічять одне одному, не можливість здобути нові докази для проведення повторної експертизи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять доказів про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу адвоката Ковальова Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а постану суду першої інстанції скасувати, закривши провадження у справі відносно останньої, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в йогодіях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальов Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук