Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1953/25
Провадження № 3/689/857/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

про накладення адміністративного стягнення

31 жовтня 2025 року с-ще Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 19 жовтня 2025 року о 10 год. 30 хв. в с. Виноградівка, по вул. Молодіжній, 8, керував транспортним засобом мотоблоком «Forte» в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора марки «Alcotest Drager 6810», що підтверджується тестом №3482 від 19 жовтня 2025 року. Результат огляду 0,4 проміле.

Своїм діями порушив підпункт а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306. Відповідно до цієї норми водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за такими ознаками диспозиції цієї статті: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що керував мотоблоком, його зупинили працівники поліції, на їх пропозицію він продув газоаналізатор. Визнав, що був у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що пив напередодні, думав, що вже тверезий. З результатом згоден.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що такими належними та допустимими доказами доведено вину особи в скоєнні правопорушення:

- поясненнями ОСОБА_1 на місці події, що вбачається з відеозапису;

- поясненнями ОСОБА_1 в залі суду;

- відомостями протоколу серії ЕПР1 №487710 від 19 жовтня 2025 року про адміністративне правопорушення;

- чеком газоаналізатора (тест 3482) від 19 жовтня 2025 року;

- відеозаписом з місця події, що містить відтворення факту керування; пропозиції інспектора поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, продування ОСОБА_1 газоаналізатора, фіксацію результату, згоду водія з результатом, відмову пройти огляд у медичному закладі;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що містить підпис особи про згоду із результатом огляду.

За наслідками оцінки досліджених доказів окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що в діях водія є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд приймає до уваги обставини, за яких було вчинено правопорушення, вважає за необхідне накласти на особу стягнення у межах санкції відповідної статті.

Суд відхиляє доводи щодо неможливості позбавлення особи, що не має посвідчення водія, права керувати з підстав.

Відповідно до висновку про правозастосування Об`єднаної палати Верховного Суду (постанова від 04.09.2023 у справі № 702/301/20) особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Згідно диспозиції частини першої статті 130 КУпАП суб`єктом правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом, а відповідно до санкції цієї ж норми у спірних правовідносинах покарання слід призначити водієві як суб`єкту правопорушення.

Суд вважає, що водій у санкції статті є більш широким терміном, ніж це визначає національне законодавство у п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п. q) статті 1 глави I Конвенції про дорожні знаки та сигнали (постанова Ради Міністрів Української РСР від 16 лютого 1973 року №78 «Про приєднання Української РСР до європейських угод, що доповнюють Віденську конвенцію про шляховий рух 1968 року і Віденську конвенцію про дорожні знаки і сигнали 1968 року», дата внесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів: 12.12.2013 Реєстраційний код акта: 70656/2013) термін "водій" ("погонич") означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди).

Отже, водій згідно санкції частини першої статті 130 КУпАП це особа, що керує транспортним засобом, незалежно від наявності посвідчення водія.

Окремо суд зауважує, що позбавлення права керування означає заборону судовим рішенням певної поведінки на майбутнє під страхом відповідальності за статтею 382 Кримінального кодексу України (Невиконання судового рішення), яка передбачає покарання за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. І на цю заборону не впливає наявність/відсутність у особи посвідчення водія. Слід зазначити (для прикладу та кращого розуміння) те, що судова заборона для особи з посвідченням водія категорії "В" не означає заборону на керування транспортними засобами лише цієї категорії, а означає заборону на керування будь-якими транспортними засобами.

Таким підхід відповідальності різних суб`єктів (з посвідченням водія чи без) є справедливим та однаково дисциплінує усіх громадян до відповідальності перед суспільством, що є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (Розміри ставок судового збору) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 гривень. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605,60 (з розрахунку 3028 х 0,2) гривень.

Керуючись частиною першої статті 130, статтями 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач ГУК у Хмельницькій обл./Хмельн. обл./21081300, Код отримувача 37971775, Банк отримувача Казначейство України ( ЕАП ), Код банку 899998, Номер рахунку (IBAN) UA0022001, ККД 21081300, призначення платежу - штраф по справі №689/1953/25, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №487710 від 19 жовтня 2025 року (Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини першої та другої статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Реквізити для сплати судового збору:

Стягувач - Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код за ), Отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку 899998, Номер рахунку (IBAN) UA0026001, ККД 22030106.

Квитанції про оплату надати суду для приєднання до справи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя В. Мазурчак