П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

28.05.2025 о 22 год. 52 хв. в м. Ужгород по вулиці Шумна, 20, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Suzuki Swift, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотест ДРАГЕР 6820, результат огляду 0,42 проміле, тест 1457,чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 для участі у судових засіданнях не з`явилася.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Німець О. М. 20.10.2025 подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, згідно з яким зазначила, що протокол, складений відносно ОСОБА_1 , є незаконним та необгрунтованим, складеним на підставі неналежних та недопустимих доказів. Обставини, викладені в ньому не відповідають дійсності, суперечать фактичним обставинам справи.

Посилаючись на вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395), зазначає, що поліцейським в протоколі про

адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344658 в графі «до протоколу додаються» вказано «інші матеріали справи» та не зазначено, які саме матеріали справи є додатками до даного протоколу. Тобто фактично поліцейським не вказано жодного доказу, який додається до протоколу, доказу який би також міг підтвердити відомості, викладені в протоколі.

Вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Оскільки протокол є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, його невід?ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об?єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки додатки до протоколу про адміністративне правопорушення не вказані у протоколі, а тому не можуть бути оцінені судом як допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Крім того вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано надати пояснення до протоколу, а в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» наявний лише підпис ОСОБА_1 . Однак, немає записів про те, що вона відмовилась від дачі пояснень чи в неї вони були відсутні.

Посилаючись на порушення під час складання адміністративних матеріалів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 19.11.2015 №1452/735), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено наказом МВС України №1395 від 07.11.2015), зазначає, що з акта огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 не погодилась із результатами проведеного огляду та про це чітко зазначено.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп?яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп?яніння, а у разі відмови від проведення огляду або незгоди з його результатами, запропонувати пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, однак, зазначає, що цього вчинено не було.

Також вказує, що в матеріалах справи наявний DVD - диск, на якому містяться 3 файли, а саме відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, здійснені у момент зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 . Проте, надані відеоматеріали є неповними, не повністю відображають події, що відбувались 28.05.2025 під час зупинки ОСОБА_1 , відео фіксація не була безперервною.

З огляду на наведене, вважає, що матерріали справи не містять переконливих доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Адвокат Німець О. М. у судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши позицію захисника адвоката Німець О. М., дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

Згідно з п. 5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Алкотест Драгер 6820 у водія ОСОБА_1 в організмі виявлено алкоголь 0,42 ‰.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 з результатами Алкотест Драгер 6820 погодилася (00:17:34 хвилина відеозапису).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344658 від 28.05.2025;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4839503 від 28.05.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками: запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови;

результатами тестування на приладі Алкотест Драгер 6820, тест №1457 від 28.05.2025, результат 0,42 проміле;

розпискою ОСОБА_1 від 28.05,2025, згідно з якою нею підтверджено факт залишення на зберіганні автомобіля транспортним засобом Suzuki Swift, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, буд. 21А.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудної камери (відеореєстратора), які містяться на оптичному диску, що доданий до протоколу. З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції з причин керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар.

В зв`язку з наявністю ознак алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Алкотест ДРАГЕР, з чим ОСОБА_1 погодилася. Результат тестування на приладі Алкотест Драгер - 0,42 проміле. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погодилася з результатами тесту (00:17:34 хвилина відеозапису). На пропозицію поліцейського, у разі незгоди з тестом, поїхати до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначила, що нікуди їхати не хоче, хоче додому.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, у розумінні ст. 251 КУпАП є належними, логічно доповнюють один одного, не суперечать один одному, узгоджуються між собою, є правдивими, об`єктивними та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та спростовують посилання, викладені захисником у клопотанні про закриття провадження у справі.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення нею порушення вимог пункту п. 2.9 ПДР України та відповідно вчинення останньою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Враховуючи вищевикладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130 , 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В. В. Чепка