Номер провадження: 33/813/1700/25
Номер справи місцевого суду: 504/2317/24
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

захисника Сафронюка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сафронюка П.В. на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, та стягнуто судовий збір 605,60 грн.

Згідно з оскарженою постановою, 05.05.2024 року, о 23:00 год., ОСОБА_1 , за адресою: Одеська область, Одеський район, а/д «Одеса-Мелітополь», 21 км, повторно протягом року, керував автомобілем «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння поводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №001479 від 06.05.2024 року. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Сафронюк П.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисниквказує, що місцевий суд безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, не з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають матеріалам справи, та судом не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Також захисник зазначає, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить всіх істотних та суттєвих ознак адміністративного правопорушення, оскільки не доведено факту повторності вчиненого правопорушення.

На думку захисника, судом не враховано, що працівники поліції погрожували ОСОБА_1 евакуацією автомобіля на штраф майданчик, а також доставленням до ТЦК та СП. Вважає, що відеозапис не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки не є безперервним.

Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки вона винесена судом 06.02.2025 року, вперше апеляційна скарга подана 12.02.2025 року, однак постановою Одеського апеляційного суду від 27.05.2025 року скаргу повернуто у зв?язку із пропуском строку на апеляційне оскарження. Однак, на думку захисника, рішення апеляційного суду щодо повернення є помилковим, оскільки згідно накладної кур`єрської служби апеляційна скарга була передана кур?єру 12.02.2025 року, що знаходиться в межах строку на апеляційне оскарження. Далі, захисником повторно подана апеляційна скарга із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в задоволенні якого постановою апеляційного суду від 04.07.2025 року було відмовлено. У подальшому, захисником втретє подана апеляційна скарга із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, із долученням відповіді на адвокатський запит кур`єра ТОВ «Двадцять п?ять годин», яким підтверджується, що в дійсності надавались послуги кур?єрської служби доставки, та поштове відправлення було кур`єром отримане 12.02.2025 року, а доставлене 24.04.2025 року.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подавав.

Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши захисника Сафронюка П.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд дійшов висновку про таке.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено наступне.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, захисник Сафронюк П.В. звернувся з апеляційною скаргою на постанову місцевого суду від 06.02.2025 року через кур`єрську службу доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» 12.02.2025 року, проте, у зв`язку з відсутністю відомостей, які підтверджують зазначені факти, на час звернення з апеляційною скаргою, остання була двічі повернута апелянту, з підстав пропуску строку на оскарження. До третьої апеляційної скарги захисник додав докази на підтвердження своєчасного подання скарги до кур`єрської служби доставки, зокрема відповідь на адвокатський запит до ТОВ «Двадцять п?ять годин», яким підтверджується, що захиснику надавались послуги кур?єрської служби доставки, а поштове відправлення отримане кур`єром 12.02.2025 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно протоколу серії ААД №907582 від 06.05.2024 року, 05.05.2024 року, о 23:00 год., ОСОБА_1 , за адресою: Одеська область, Одеський район, а/д «Одеса-Мелітополь», 21 км, повторно протягом року, керував автомобілем «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння поводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №001479 від 05.05.2024 року. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без заперечень, чим останній підтвердив правильність викладених в ньому обставин.

До матеріалів справи долучена довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої протягом року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП відповідно до постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.11.2023 року (справа №504/4426/23).

З відеозаписів чітко вбачається послідовність подій, які відбувались 05.05.2024 року, а саме:

-зупинення працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1

-спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 щодо вживання алкогольних напоїв, а також повідомлення останнього працівникам поліції про вилучення у нього посвідчення водія за рішенням суду та подальша перевірка працівником поліції зазначеної інформації в електронній базі даних;

- з урахуванням наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній категорично відмовився пройти такий огляд на місці події та добровільно погодився пройти такий огляд в медичному закладі;

-подальші події, які відбувались в медичному закладі, де водій пройшов медичний огляд.

Таким чином, слід констатувати, що з відеозаписів просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 05.05.2024 року, зокрема зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , встановлення факту притягнення останнього протягом року за ч.1 ст.130 КУпАП за рішенням суду; проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та встановлений факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Проти результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував.

Апеляційний суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на відео достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, та не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом. За наведених обставин, даний доказ, з огляду на приписи ст.251 КУпАП, є належним та допустимим.

Будь-яких інших фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, посилання апелянта про існування підстав для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про суттєві порушення норм КУпАП, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в тому числі висловлювання погроз з боку працівників поліції, апеляційний суд визнає безпідставними, з огляду на таке.

У разі незгоди ОСОБА_1 з діями працівників патрульної поліції, останній не був позбавлений реальної можливості оскаржити такі дії у передбаченому законом порядку, однак станом на день апеляційного розгляду, відомості про вжиття таких дій, суду не надано.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази, беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджують викладені в протоколі обставини, зокрема факт керування ОСОБА_1 автомобілем, перебування його у стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, що доводить вину останнього.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, які зафіксовані на боді-камери працівників патрульної поліції.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання захисника Сафронюка П.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу захисника Сафронюка П.В. залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський