Провадження №: 3/752/7762/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 вересня 2025 року близько 20:10, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві на вул. Академіка Заболотного, 25, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань не направив. Захист його інтересів здійснював адвокат Шимко А. О.

У судовому засіданні захисник Шимко А.О. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав на неправильне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На безпідставність зупинки ОСОБА_1 поліцейськими. Відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та відповідно відсутність у поліцейських підстав для направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вимога поліцейських до ОСОБА_1 пройти медичний огляд була незаконною, направленою на те, щоб ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2, чого останній не бажав. З боку поліцейських відбулась провокація відмови ОСОБА_1 від огляду. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що додатково підтверджує відсутність у нього ознак сп`яніння.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно вимог до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443720 від 04 вересня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння - блідий шкіряний покрив обличчя, зіниці очей не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився; картку обліку адміністративного правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2025; копію постанови серії ЕНА № 5647801 від 04 вересня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП; витяг з бази «Армор» з інформацією щодо транспортного засобу «ЗАЗ Lanos», яким керував ОСОБА_1 , а також відеозапис з нагрудних камер поліцейських на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, за результатами перегляду судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений поліцейським для перевірки інформації про причетність до вчинення адміністративного правопорушення. Під час зупинки було встановлено, що ОСОБА_1 розшукується у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП. Також під час зупинки та спілкування з водієм у поліцейського виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та повідомлення їх останньому, поліцейський неодноразово звертався до ОСОБА_1 з вимогою проїхати для проходження відповідного медичного огляду в заклад охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відповідну вимогу поліцейського не виконав, відмовився виходити з автомобіля. У результаті вказане було правильно розцінено поліцейським як порушення водієм обов`язку пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав вважати вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння незаконною суд не вбачає.

Ознак провокації поліцейськими ОСОБА_1 до відмови від огляду не встановлено.

Факт того, що ОСОБА_1 не бажав виконувати свій громадянський обов`язок щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив забезпечити йому адвоката, не звільняє його від обов`язку як водія, який керував транспортним засобом, виконати вимоги п. 2.5 ПДР, а саме на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення та відмови ОСОБА_1 від отримання копії протоколу, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом. Тому доводи захисника про невиконання поліцейським вимог ст. 266 КУпАП є необґрунтованими.

Неточне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є підставою для закриття провадження у справі.

Право ОСОБА_1 на захист забезпечено під розгляду справи про адміністративне правопорушення судом, де інтереси ОСОБА_1 захищав професійний адвокат.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман