ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 5 (м. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи пенсіонер

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАД № 733750 від 13 вересня 2025 року, ОСОБА_1 13 вересня 2025 року о 16 год 15хв. по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме не впустив її у спільний будинок, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні наявним в матеріалах справи, вину не визнає.

На запит суду, 24 жовтня 2025 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист з інформацію про перетин державного кордону України громадянкою України ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2025 року по даний час, зі змісту якого слідує, що 17.09.2025 року ОСОБА_2 перетнула державний кордон у пункті пропуску Шегині та виїхала з території України.

Таким чином на момент розгляду справи ОСОБА_2 перебуває за межами території України, у зв`язку з чим суд не має можливості заслухати у судовому засіданні пяснення потерпілої.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Крім того, вказана стаття містить визначення терміну економічне насильство:

«Економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.»

Таким чином, диспозиція ст.173-2 КУпАП передбачає декілька альтернативних форм вчинення домашнього насильства і саме важливим є визначення форми домашнього насильства та опис об`єктивної сторони правопорушення, тобто, зазначення, в яких саме діях виражалось домашнє насильство, і відсутність розкриття об`єктивної сторони правопорушення, повного та всебічного розгляду справи є порушенням права на справедливий суд та принципів правосуддя в цілому.

До того ж, відповідно до практики ЄСПЛ, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, і така доведеність провини може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто, таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року (справа «Ireland v. the United Kingdom»), критерій доведення якого «поза розумним сумнівом» застосовує ЄСПЛ що при оцінці доказів (рішення від 21 липня 2011 року (справа «Коробов проти України»).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів адміністративного провадження додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 733750 від 13 вересня 2025 року; рапорт помічника чергового ВП №5 ( сел. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Вацик П.З. від 13.09. 2025, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 13.09.2025, письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.09.2025, письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.09.2025.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак, наданий до суду матеріал щодо вчинення з боку ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, в тому числі, і протокол серії ВАД № 733750 від 13.09.2025 не містить будь-яких ґрунтовних доказів, на підставі яких, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, у визначеному законом порядку, можливо було б встановити в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, що, у даному випадку, виявляється в умисному вчиненні будь-яких дій, внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , та які, відповідно, беззаперечно свідчили б про вчинення з боку ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки до матеріалів справи долучено лише діаметрально протилежні письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інших доказів суду не надано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 173-2, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Сіянко