ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/467/25 Справа № 703/4484/25 Категорія: ст. 124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Овсієнко І. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №703/4484/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 07.07.2025 близько 16-15 год по вул. Богдана Хмельницького в м. Сміла керував автомобілем «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 10.9 ПДР України, під час виїзду заднім ходом із паркувального майданчика не звернувся за допомогою до інших осіб та не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення із автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі за відсутності його вини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він почав повільно виїжджати заднім ходом з паркувального майданчика, оглядаючи дорожню обстановку позаду автомобіля. При огляді жодного учасника дорожнього руху не бачив. Почувши удар в задню частину його автомобіля, він інстинктивно від`їхав вперед приблизно на 0,5 метра і зупинився.

На момент зіткнення задня частина його автомобіля не перетнула лінію дорожньої розмітки, що відмежовує паркувальний майданчик від проїзної частини, що підтверджується схемою ДТП, тому вважає, що до моменту зіткнення рухався в межах паркувального майданчику і не створював небезпеки і перешкод іншим учасникам дорожнього руху на проїздній частині.

Згідно схеми та фотографій місце зіткнення автомобілів знаходиться в межах паркувального майданчика, а не на проїздній частині, як про це зазначив суд першої інстанції.

Співробітники поліції, які прибули на місце ДТП, залишили поза увагою і не відобразили в протоколі обставини, яким чином автомобіль Фольксваген, керований ОСОБА_3 , опинився на смузі зустрічного руху, причому частково на паркувальному майданчику. Також працівники поліції в протоколі не встановили детально маневри автомобіля Фольксваген, які передували моменту зіткнення. Пояснення ОСОБА_3 від 07.07.2025 не дають змоги однозначно встановити обставини та маневри автомобіля Фольксваген, які передували моменту зіткнення.

Вважає, що водій автомобіля Фольксваген в порушення вимог п. 10.3 ПДР України рухався в напрямку стадіону «Локомотив», не мав права виїжджати на зустрічну смугу руху і тим більше заїжджати на паркувальний майданчик зліва від дороги.

Зазначає, що винним у зіткненні є водій автомобіля Фольксваген Черноус, який порушив п. 10.3 та 10.1 ПДР України.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він, у разі потреби, повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винуватість у ДТП ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, як про це просить апелянт.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2025 серії ЕПР1 №384327, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладені обставини невиконання ОСОБА_1 07.07.2025 вимог п. 10.9 ПДР України та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП;

- даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2025, з якої вбачається розташування транспортних засобів, при цьому автомобіль «Сузукі» повністю знаходиться на паркувальному майданчику, відділеному горизонтальною дорожньою розміткою, автомобіль «Фольксваген» знаходиться лівим переднім колесом в межах того ж паркувального майданчика. Розташування пошкоджень на транспортних засобах вказує, що відбулося зіткнення задньої частини автомобіля «Сузукі» із водійськими дверцятами автомобіля «Фольксваген», з чого судом робиться висновок, що станом на час зіткнення водій останнього перебував на проїзній частині та його передня частина минула автомобіль «Сузукі». При цьому зі схеми не вбачається, що за слідовою картиною було встановлено місце зіткнення, а щонайменше один із автомобілів змінив розташування після контактної взаємодії;

- даними рапорту поліцейського СРПП ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 07.07.2025, з якого вбачається, що по вул. Богдана Хмельницького в. м. Сміла, біля магазину «АТБ» відбулося зіткнення автомобілів «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_1 та «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , за результатом відпрацювання складений протокол ЕПР1 №384327;

- даними письмових пояснень ОСОБА_3 від 07.07.2025, згідно з якими він виїжджав із паркувального місця щоб продовжити рух в напрямку стадіону «Локомотив». Пропускав автомобілі, що їхали назустріч та відчув удар в ліву частину автомобіля, що був спричинений автомобілем «Сузукі», водій якого здійснював рух заднім ходом.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме невиконання ОСОБА_1 приписів п. 10.9 ПДР, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, оскільки зі схеми та пояснень учасників ДТП вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося через те, що ОСОБА_1 не проявив належну увагу та обачність, не виявив автомобіль позаду та не уникнув зіткнення, не починаючи або ж тимчасово припинивши рух. Більш того станом на час зіткнення автомобіль «Фольксваген» знаходився в нерухомому стані або ж здійснював мінімальний рух на смузі зустрічного (для свого водія) руху, лівим переднім колесом на лінії горизонтальної дорожньої розмітки, що позначає межі паркувального майданчика, позаду автомобіля «Сузукі».

Тобто ОСОБА_1 , маючи намір здійснити рух транспортним засобом заднім ходом не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, почав здійснювати рух заднім ходом, що призвело до ДТП.

Доводи ОСОБА_1 про надання оцінки діям водія автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_3 не є предметом розгляду в даній справі, оскільки суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Слід зазначити, що навіть наявність в діях водія ОСОБА_3 складу правопорушення, не виключає відповідальність ОСОБА_1 , з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи.

За результатами апеляційного розгляду вважаю, що дослідженим в ході судового розгляду доказам, суд першої інстанції дав належну оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що постанова суду є незаконною, прийнятою з недотриманням норм процесуального та матеріального права, є безпідставними, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суд відповідно до ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Апеляційний суд враховує і те, що докази наявні в матеріалах справи взаємоузгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви в об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2025 року, є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба