Справа № 187/1840/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 жовтня 2025 року

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

29.10.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 995 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією складеного 23.10.2025, ОСОБА_1 будучи присяжним Петриківського районного суду Дніпропетровської області, в порушення ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, а саме 23.05.2025 о 17.38 годині, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить статті, яка б регулювала порядок розгляду питань, що відносяться до визначення підсудності справ та направлення матеріалів справ про адміністративні правопорушення з одного суду до іншого, проте інші кодекси України, зокрема Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України, мають відповідні правові норми, що передбачають порядок визначення підсудності та направлення матеріалів провадження з одного суду до іншого. При вирішенні питання щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, підлягає застосуванню аналогія закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала (ч. 2 ст. 34 КПК України).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 включена до списку присяжних Петриківського районного суду Дніпропетровської області рішенням Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 503-16/УІІІ від 16.06.2023.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.98 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Частиною 3 ст. 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя. За обґрунтованим клопотанням присяжного заходи безпеки щодо нього можуть уживатися і після закінчення виконання цих обов`язків.

Наявність даних про те, що ОСОБА_1 залучена до здійснення правосуддя в Петриківському районному суді Дніпропетровської області в якості присяжного, а за вказаним вище протоколом про адміністративне правопорушення являється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що дана справа підлягає направленню до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 7, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення складену відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності даної справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Караул