Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1122/25
Провадження по справі № 3/514/611/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року с-ще Бессарабське

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Кирилюк І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Петрівськ Тарутинського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого по найму, до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні трьох дітей та вагітну четвертою дитиною дружину,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2025 року заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 складений протокол серії ПдРУ №380749 стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця с. Вільне Болградського району Одеської області про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП ( далі протокол).

У протоколі зазначено, що о 02 год 20 хв 19.07.2025 року прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку н.п. Вільне (Україна) Валя - Пержей (Республіка Модова) в районі прикордонного знаку 0737/09 на відстані 7000 м від лінії державного кордону було виявлено громадянина України ОСОБА_1 спільно з громадянином України ОСОБА_3 , який в порушення ст. 9 Закону України від 4 листопада 1991 року№ 1777-XII «Про державний кордон України» (у чинній редакції) здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова поза встановленими пунктами пропуску у складі групи осіб.

ОСОБА_1 взяв участь у судовому засіданні та пояснив, що дійсно у вказаний в протоколі день він разом з ОСОБА_4 перебували в 1 км від села, в якому мешкають. Проте це було пов`язано з тим, що після випасання худоби вирішили заїхати забрати стовпчики для теплиці біля виноградника. Вказана подія відбулась не о 2.00 ночі, як зазначено в протоколі, а приблизно о 22 год 30 хв. Дійсно протокол складали вже ночью, оскільки їх повезли спочатку до РТЦК та СП а потім склали протокол.

Також ОСОБА_1 зазначив, що немає жодної потреби незаконно перетинати кордон, оскільки є інвалідом з дитинства, що підтверджується висновком МСЕК про встановлення групи інвалідності довічно; має на утриманні трьох дітей та вагітну дружину, роботу по найму. Просив закрити провадження, оскільки вину не визнає.

Пояснення, які надав прикордонникам не визнає і пояснює це тим, що хотів скоріше повернутися додому в с. Вільне, де він фактично і проживає з сім`єю.

Статтею 204-1 КУпАП встановлено, що перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади є адміністративним правопорушенням.

Вчинення таких дій групою осіб передбачає відповідальність за ст. 204-1 ч.2 КУпАП.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого вказаною нормою, є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Державний кордон України - є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору (ст.1 Закону України від 4 листопада 1991 року № 1777-XII «Про державний кордон України» (у чинній редакції далі Закон № 1777-XII).

Режим державного кордону - це порядок перетинання державного кордону України плавання і перебування суден та кораблів у територіальному морі та внутрішніх водах України, заходження у внутрішні води і порти України та перебування в них, утримання державного кордону України, провадження різних робіт, промислової та іншої діяльності на державному кордоні України (ст. 8 Закону № 1777-XII).

Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством (ст. 9 Закону№1777-XII).

У прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України, зокрема, регламентує правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб (частина 1 статті 23 Закону №1777-XII).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 27 липня 1998 року № 1147 «Про прикордонний режим» (у чинній редакції, далі - Постанова №1147) прикордонний режим встановлюється, зокрема в межах прикордонної смуги (завширшки 5 км вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд) та прикордонних районах (визначаються, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів).

Цією ж постановою затверджене Положення про прикордонний режим (далі Положення), який визначає порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі.

Згідно з встановленим Положенням порядком громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі) (п.7 Положення).

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі) ( п.8 Положення).

Окрім цього з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та "Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби (п.11 Положення).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів від 3 серпня 1998 р. № 1199 Болградський район віднесено до переліку районів та міст на території якого установлюються контрольовані прикордонні райони.

Наведені норми чинного законодавства не забороняють громадянам України перебувати у контрольованих прикордонних районах або прикордонних смугах, за умови дотримання встановленого законом порядку перебування. Недотримання такого порядку особами, може свідчити про наявність в їх діях об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, а саме порушення прикордонного режиму.

Разом з цим, перебування у контрольованому прикордонному районі або прикордонній смузі у сукупності із вчиненням особами активних дій, спрямованих на перетин кордону, можуть кваліфікуватися як спроба перетину державного кордону.

Надаючи правову оцінку доказам у цій справі суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У цій справі вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена наступн6ими докаазми:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №380749 від 19.07.2025, згідно з яким його затримано о 02 год 20 хв 19.07.2025 на відстані 4000 м від лінії державного кордону спільно з іншою особою ОСОБА_3

рапортами посадових осіб прикордонної служби про фіксацію адміністративного правопорушення та подальшу їх перевірку для направлення до суду, із яких убачається, що ОСОБА_1 у групі осіб було затримано в районі прикордонного знаку 0737/09 на відстані 4000 метрів від лінії державного кордону прикордонним нарядом «Група реагування»;

- копією паспорта громадянина України у формі ID картки на ім`я ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.07.2025 року у якх він підтвердив відсутність у нього військово-облікових документів на час його зупинення та факт спроби перетину державного кордону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного у протоколі адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.

ОСОБА_1 є мешканцем Болградського району Одеської обалсті, який проожтває фактично в с.Вільне; схема яка б засвідчила, в якому саме місці с. Вільне або за межами села його було зупинено відсутня; схема з маршрутом його руху, який відслідкували прикордонні наряди, що виконували наказ на охорону державного кордону на ділянці, де його було зупинено відсутня; які знаряддя він мав при собі для вчинення такої спроби (з урахуванням що він має інвалідність з дитинства) не зазначено, відсутні будь-які інші докази, які б вказували на активні спрямовані на незаконний перетин ДКУ особою, окрім того, що вона перебувала на відстані 7000 км від лінії кордону.

Рапорти уповноважених осіб прикордонної служби про адміністративне правопорушення не є достатнім та переконливим доказом винності особи без інших доказів, а такі у матеріалах, які надійшли до суду, відсутні.

Пояснення особи, складені у присутності озброєних військовослужбовців не є за наведених вище обставин переконливим доказом винуватості осооби.

Таким чином матеріали адміністративної справи не містять доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, зазначеного у протоколі серії ПдРУ №380749 від 19 липня 2025 року.

Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Конституційний принцип презумпції невинуватості є обов`язковою складовою справедливого судового розгляду справ, в яких особа обвинувачується у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах про адміністративні правопорушення обов`язок збирання доказів та доведення вини особи покладається на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).

Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у здійснені спроби незаконного перетину кордону групою осіб, уповноваженими посадовими особами Державної прикордонної служби України не доведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283- 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП закрити провадженням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.М. Кирилюк