САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3525/25
Провадження №3/726/748/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467244 від 28.09.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП: 28.09.2025 о 00:51 в м. Чернівцях вул. Мирона Штали, 27, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover Velar, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на огорожу. Вказано, що таким чином водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.3.б, п. 12.1, п. 13.1. Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Поважних причин неявки суду не повідомив.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та враховуючи факт належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи щодо неї, за відсутності поважних причин неявки, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу такого висновку.

Згідно з ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана стаття є бланкетною нормою та відсилає до Правил дорожнього руху України, тому суд першої інстанції під час розгляду матеріалів справи повинен встановити, чи порушено положення ПДР України водієм, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, що повинно бути підтверджено належними доказами, та чи вчинене ним порушення перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно із п. 2.3.б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху 13.1, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Склад правопорушення за ст. 124 КУпАП передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони: 1) протиправне діяння порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у виді, зокрема, пошкодження транспортних засобів чи іншого майна 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та наслідками. Таким чином, настання наслідків дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.

Об`єктом правопорушення за ст. 124 КУпАП є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

Особа несе відповідальність за ст. 124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності та спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до матеріалів справи долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467244 від 28.09.2025 та схему місця ДТП, які лише фіксують обставини вчиненого правопорушення, що має доводитися іншими доказами у справі.

Решта долучених документів стосуються іншого провадження щодо ОСОБА_1 та не доводять обставин, які входять у предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення вбачається, що пошкоджень зазнав лише транспортний засіб Land Rover Range Rover Velar, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Працівниками поліції не встановлено потерпілих та не зазначено їх у протоколі.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається кому саме заподіяна шкода, хто є власником пошкодженого майна, характер та розмір збитків. За змістом диспозиції ст. 124 КУпАП предметом даного правопорушення повинно бути чуже майно.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом розкрито, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №688/788/15-к, відповідно до якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин (в даному випадку правопорушення) був вчинений і обвинувачений (особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) є винним у вчиненні цього злочину (правопорушення).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із наявних у матеріалах справи доказів не встановлено інших обставин, які могли б знаходитись у причинно-наслідковому зв`язку із з`їздом автомобіля з дороги, зокрема можливість втрати керування авто, в тому числі внаслідок поганого дорожнього покриття чи погодніх умов. Відтак неможливо заперечити, що з`їзд автомобіля, із високим ступенем вірогідності, міг відбутися внаслідок неконтрольованого заносу. В даному випадку відсутні підстави стверджувати про порушення водієм правил дорожнього руху, зокрема вимог пункту 12.1 та 13.1 ПДР України, а вимога п. 2.3 б ПДР є загальною вимогою щодо руху.

На переконання судді, заподіяння механічних ушкоджень власному технічному засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки відповідальність настає у випадку, якщо пошкоджено чуже майно.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, кожен окремо та в їх сукупності, суддя констатує наявність «обґрунтованих сумнівів» щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підтвердження наявності у його діях складу вказаного правопорушення.

З врахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, потрібно закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі немає підстав для стягнення судового збору.

На підставі вищенаведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467244 від 28.09.2025 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев