Справа №461/8545/25
Провадження №3/461/3021/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , її захисника адвоката Кушпети І.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Яцишина І.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

У провадження Галицького районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кушпета І.В. заявила клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання, адвокат зазначила, що з матеріалів справи не встановлено достовірних даних на підтвердження факту порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Зокрема, посилаючись на відеоматеріали долучені стороною захисту під час провадження у суді, адвокат вказує, що такі засвідчують правомірність дій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом за обставин наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, сторона захисту стверджує, що без залучення експерта перевірити правомірність поведінки ОСОБА_1 , як учасника дорожнього руху 09.10.2025, неможливо.

З огляду на наведене, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, захист просить призначити у справі експертне дослідження проведення якого просить доручити експертам Львівського науково науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України (, м. Львів, вул. Конюшинна, 24).

Потерпілий та його представник, кожен окремо, не заперечили проти задоволення клопотання та просили врахувати їх пояснення щодо доцільності проведення запропонованого дослідження в частині відповідності дій ОСОБА_1 . Правилам дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до наступних висновків, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновком експерта.

Згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП України, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.3 б та 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно наведених пунктів ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Сторона захисту надала суду фото та відео матеріали, які фіксують дорожньо-транспортну пригоду та її місце з різних ракурсів. Водночас, зміст відеозапису наданий стороною захисту адвокат трактує як такий, що засвідчує відсутність порушень ПДР з боку ОСОБА_1 . У свою чергу, потерпілий та його представник тлумачать зміст наведених фото та відеоматеріалів, як такі, що засвідчують та доводять факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо результатів розгляду справи та забезпечення повноти та об`єктивності судового розгляду, у справі слід призначити експертне дослідження, оскільки дослідження питання яке порушене сторонами потребує наявності спеціальних знань.

Разом з тим, суд вважає, що частина питань запропонованих стороною захисту виходять за межі обставин, які повинні досліджуватись у справі.

Так, сторона захисту просить експерта оцінити дії водія ОСОБА_2 на предмет дотримання ним вимог Правил дорожнього руху, в той час як суд у цій справі оцінює наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист у процесі судового провадження.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце у переліку засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи поліції органів або суд встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи у його вчиненні та інші обставини, що наведені, серед іншого, у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає саме від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Фактично протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Водночас, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що сторона захисту ставить під сумнів об`єктивність даних наведених у протоколі, посилаючись на докази надані у ході розгляду справи у суді, а потерпілий та його представник висловлюють протилежну позицію, вважаю за необхідне клопотання задовольнити частково і призначити експертне дослідження з врахуванням фабули інкримінованого правопорушення наведеного у протоколі, тобто поставити експерту питання, які мають пряме відношення до з`ясування обставин цієї справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалюючи рішення за клопотанням, також враховую і те, що винесення експерту на дослідження додаткових питань, які не мають прямого відношення до справи, зокрема оцінка дій інших учасників ДТП на предмет дотримання ними ПДР, призведе до збільшення часу на проведення експертного дослідження, що не відповідатиме дотриманню розумних строків під час провадження. При цьому, за переконанням суду, визначений за результатами розгляду даного клопотання обсяг питань є необхідним та достатнім для ухвалення об`єктивного рішення у справі.

На переконання суду, у даному випадку, проведення експертного дослідження у повній мірі забезпечить дотримання всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи.

Водночас, вважаю за необхідне звернути увагу експертів на необхідність оперативного проведення дослідження, з метою дотримання розумних строків розгляду справи наскільки це є об`єктивно можливим в умовах воєнного стану та з врахуванням кількості досліджень у експертній установі.

Керуючись ст. 245, 251, 252, 273, 280 КУпАП,

постановив:

Клопотання адвоката Кушпети Ірини Володимирівни задовольнити частково.

Призначити у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судову автотехнічну експертизу.

На вирішення експертизи поставити наступне питання:

1.Чи мала водій транспортного засобу ТАТRА-КТ4-D1215 ОСОБА_1 у дорожній ситуації наведеній у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478549 від 09.10.2025 технічну можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , з моменту виникнення небезпеки для свого руху і яким чином ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до Правил дорожнього руху?

2.Чи відповідали дії водія транспортного засобу ТАТRА-КТ4-D1215 ОСОБА_1 у дорожній ситуації наведеній у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478549 від 09.10.2025 п. 2.3 б та 13.1 Правил дорожнього руху?

3.Які з технічної точки зору причини настання дорожньо-транспортної пригоди наведеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478549 від 09.10.2025?

Проведення судової автотехнічної експертизи (дослідження) доручити експертам Львівського науково науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (, м. Львів, вул. Конюшинна, 24).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Звернути увагу експертів на необхідність додержання розумних строків проведення експертного дослідження.

Матеріали судової справи №461/8545/25 (провадження 3/461/3021/25) скерувати до Львівського науково науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України (, м. Львів, вул. Конюшинна, 24).

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Стрельбицький