Номер провадження 3-в/521/325/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Засядьвовк О.Д., розглянувши клопотання Одеської митниці Держмитслужби України про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів у справі про порушення митних правил за протоколом про ПМП № 0707/50000/24 від 21.02.2024 року відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшло клопотання Одеської митниці Держмитслужби України про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України, на обґрунтування якого зазначено, що 24.09.2024 року постановою суду у справі № 521/12894/24 про порушення митних правил за протоколом від 20.06.2024 року №0707/50000/24 гр. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товарів, які були вилучені за протоколом про порушення митних правил від 20.06.2024 року №0707/50000/24.

Клопотання обґрунтовується вимогами ст. ст. 519, 520 МК України, Порядком відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 та Порядком обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731.

Згідно з довідкою про витрати у справі про порушення митних правил від 20.06.2024 року №0707/50000/24 витрати митного органу за зберігання товару на складі митного органу «Збройова кімната «Одеса» складають 0766,1 грн. за добу з розрахунку: 0,4 куб.м.*1 Євро*45,9928 (курс Євро НБУ станом на 24.09.2024) *96 днів ( з 21.06.2024 по 24.09.2024).

Крім того, зазначає, що зберігання вилученого товару здійснюється державними органами, зокрема митною службою, що вимагає залучення матеріальних і фінансових ресурсів: оплату складських приміщень, охорону, облік та інші супутні заходи, необхідні для забезпечення належного збереження майна до завершення провадження.

Крім того, постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 24.09.2024 року у справі №521/12894/24 не визначено питання відшкодування витрат митного органу за зберігання майна.

Дослідивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів». Відповідно до якого було перейменовано, зокрема Малиновський районний суд м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Згідно зі ст. 242 МК України та п.9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Відповідно до ст. 519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У даній справі судом уже встановлено вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого Митним кодексом України, а відтак на порушника покладається обов`язок відшкодувати витрати, понесені державою у зв`язку зі зберіганням вилученого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 520 МК України посадові особи митного органу зобов`язані зібрати та додати до справи документи, що підтверджують такі витрати, що й було виконано у даному випадку.

Частиною 3 статті 520 МК України встановлено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наведеними вимогами МК України визначено загальний порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил та сам порядок розрахунку таких витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади.

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), встановлено, що при розгляді справ про порушення митних правил орган, який розглядає справу, вирішує питання щодо відшкодування витрат та їх сум. Витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення, що зазначено в розділі III Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).

Розрахунок витрат обчислюється відповідно до Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами). Відповідно до розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, відшкодуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Відповідно до аналізу наведених вище Порядків вбачається, що розрахунок витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування здійснюється за зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які підлягають поверненню власнику.

Судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 24.09.2024 року гр. ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товарів, які були вилучені за протоколом про порушення митних правил від 20.06.2024 року №0707/50000/24. Стягнуто з гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова суду набрала законної сили та звернена до виконання.

Відповідно до зазначеної постанови суду від 24.09.2024 року вилучений товар не підлягає поверненню винній особі, тобто його власнику, а судом застосовано конфіскацію вказаного товару. Отже, відповідно до наведених Порядків витрати відшкодовуються, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. В даному випадку гр. ОСОБА_1 було визнано винуватим та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, що не передбачає повернення цих товарів його власнику.

Крім того, відповідно до вимог п.3 розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, передбачено, що розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Митний орган у своїй заяві розрахунок здійснює відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731, який передбачає інший порядок розрахунку, а саме: витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731. При цьому цей Порядок також стосується тимчасово вилучених товарів у справі про порушення митних правил, якими не є конфісковані товари у даному провадженні у справі про порушення митних правил.

Наведені порядки у своєму розрахунку враховують певні періоди зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які різняться між собою, але закінчуються саме моментом їх повернення власнику.

Оскільки вилучений товар у справі про порушення митних правил стосовно гр. ОСОБА_1 підлягає конфіскації, повернутим власнику не був, митний орган здійснив свій розрахунок з моменту розміщення цього вилученого товару на складі для його зберігання до дати прийняття судом рішення - постанови, що не є датою та самим поверненням товару його власнику.

Аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення саме у вигляді конфіскації товарів, що не передбачає повернення цих товарів його власнику, а конфіскований товар не є за своєю суттю тимчасово вилученим товаром, якій підлягає поверненню його власнику, тому до вказаного товару не може бути застосовано стягнення витрат за його зберігання, оскільки його повернення власнику не здійснювалося.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 519, 520 МК України, Порядком відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Одеської митниці Держмитслужби України про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів у справі про порушення митних правил за ПМП від 20.06.2024 № 0707/50000/24 відносно ОСОБА_1 за ч.3ст. 471 МК України відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Д. Засядьвовк