ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2718/25 Справа № 199/9375/25 Суддя у 1-й інстанції - КОРНЄЄВА В. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ухова Р.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Ухова Романа Владиславовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 25.06.2025 року о 01.20 годин ОСОБА_1 в м.Дніпро, міст Амурський, не виконав наполегливу вимогу поліцейського Різванюка М.В., а саме: покинути вулицю через триваючу комендантську годину, впроваджену начальником Дніпропетровської ОВА від 24.06.2022 року №361/01527-2022, продовжував перебувати на вулиці та не вживав заходів для повернення додому, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої.

Вказує, що у порушення вимог ч.2 ст.268 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є передчасним, оскільки жодні докази не підтверджують злісну непокору останнього законній вимозі чи розпорядженню працівника поліції, а наявний відеозапис не може підтверджувати факт правопорушення, оскільки у протоколу про адміністративне правопорушення не розкрита об`єктивна сторона.

Враховуючи, що при ухваленні постанови судом першої інстанції не було конкретизовано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які б відповідали диспозиції ст.185 КУпАІІ, зокрема у чому полягала злісна непокора працівникам поліції, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСІІЛ (гп.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Отже, на думку апелянта, дії ОСОБА_2 неможливо визнати такими, що підпадають під ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАІІ.

Враховуючи наведене, захисник просить постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22.09.2025 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Ухов Р.В. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Захисник додатково посилався на порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист, оскільки справу було розглянуто без участі сторони захисту, хоча захисник подавав заяву про відкладення огляду справи, але суд проігнорував цю заяву. Також зазначив, що вже спливли визначені ст.38 КУпАП строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Сам ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за ст.185 КУпАП не визнав та додатково пояснив, що у нічний час повертався додому від друга, хоча знав про дію комендантської години. Оскільки було оголошено повітряну тривогу, він мав намір їхати до укриття.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт поліцейського; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №349358 від 25.06.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, 25.06.2025 о 01.20 годин ОСОБА_1 в м. Дніпро, міст Амурський, не виконав наполегливу вимогу поліцейського Різванюка М.В., що полягала у необхідності покинути вулицю через триваючу комендантську годину, впроваджену начальником Дніпропетровської ОВА від 24.06.2022 року №361/01527-2022, продовжував перебувати на вулиці та не вживав заходів для повернення додому, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Графі свідки та потерпілі вказано, що такі відсутні.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено тому що була повітряна тривога та знайома попросила мене забрати її з лікарні, також вона підтвердила.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що у відповідній графі міститься власноручний підпис (а.с.1).

Згідно рапорту заступника командира роти 2 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП, 25.06.2025 о 03.20 годин під час патрулювання у складі екіпажу Легіон 252 за адресою: м. Дніпро, вул. Вартових неба, 18 було зупинено автомобіль Хюндай д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , якого раніше за адресою: м. Дніпро, міст Амурський, було зупинено під час комендантської години о 01.10 годин та надано попередження і час доїхати додому. ОСОБА_1 не виконав законну вимогу командира роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області капітана поліції Різванюка М.В. (камера 473363), що полягала у необхідності покинути вулицю через триваючу комендантську годину, впроваджену розпорядженням начальника Дніпропетровської ОВА від 24.06.2022 року №361/01527-2022 та продовжував перебувати на вулиці, не вживав заходів для повернення до місця мешкання, через що на ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 185 КУпАП (а.с.2).

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи один DVD+R диск з відеофайлом «ДНД+185 КУпАП ВАВ 3493 Делімарський 2004 р.н. 25.06.2025» з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.3).

На відеозапису з нагрудної камери працівника поліції № 473363 від 25.06.2025 тривалістю 01:20:33-01:24:06 зафіксовано, що працівник поліції підходить до транспортного засобу, який зупинився на узбіччі. За кермом автомобіля перебуває, як потім було встановлено, водій ОСОБА_1 .

Працівник поліції представився та запитав у водія, куди він направляється.

Водій ОСОБА_1 : В метро. В укриття.

Працівник поліції:Де Ви мешкаєте?

ОСОБА_1 :Проспект Слобожанський, 107.

Працівник поліції:Документи можна подивитися, будь-ласка.

Далі працівник поліції за допомогою дзвінка у відповідну чергову службу перевірив маршрут пересування автомобіля ОСОБА_1

Працівник поліції:Звідки Ви їдете?

ОСОБА_1 :Проспект Слобожанський, 107.

На відео видно, що водій показав поліцейському свої документи через застосунок Дія.

Працівник поліції:Як їхали?

ОСОБА_1 :По Правді.

Працівник поліції:Не було Вас на Правді. Ви їхали з ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 :Ми їхали по Правді, під`їхали на Новий міст і сюди приїхали. Більше ніде не їздили.

Працівник поліції:Куди Ви направляєтесь?

ОСОБА_1 :В метро, на Вокзальну.

Працівник поліції:Тобто Вам потрібно 4 хвилини, щоб доїхати до метро.

ОСОБА_1 :Да.

Працівник поліції:Я Вас попереджаю, якщо через 4 хвилини Ви будете знаходитись не в метро, на Вас буде складено протокол за ст. 185 КУпАП за порушення комендантської години та невиконання законної вимоги працівник поліції.

ОСОБА_1 :Добре.

Працівник поліції, сфотографувавши документи ОСОБА_1 : Все, можете направлятися в укриття. Я висуваю Вам вимогу доїхати до найближчого укриття, яке знаходиться в метро на пл. Вокзальній.

На відеозапису з нагрудної камери № 471328 від 25.06.2025 тривалістю 03:26:08-03:42:26 годин зафіксовано, що ОСОБА_4 перебуває за кермом автомобіля, поряд перебувають декілька екіпажів працівників поліції.

Працівник поліції до ОСОБА_1 : ОСОБА_5 , Ви готові проїхати за нами до медичного закладу, щоб здати аналізи?

ОСОБА_1 :Дівчина на місці?

Працівник поліції:Як завгодно. Нас цікавите конкретно Ви, як водій. Готові? Беріть документи, сідайте в наш автомобіль і поїхали.

ОСОБА_1 :Мені потрібно вирішити питання з дівчиною.

Працівник поліції:Ми не будемо чекати. Зараз комендантська година, Ви її порушуєте. Потрібно було вирішувати це питання завчасно. Ви будете їхати здавати аналізи? Даю Вам 5 хвилин для прийняття рішення.

О 03:36:26 годині працівник поліції: ОСОБА_5 , пропоную ОСОБА_6 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку. Згодні? ОСОБА_7 в автомобіль і поїхали.

О 03:36:38 годині працівник поліції:Я повторно пропоную Вам пройти огляд. Зволікання я розцінюю як затягування часу. Я надавав ОСОБА_6 час для прийняття рішення 5 хвилин. Те, що дівчина перебуває в автомобілі це ОСОБА_8 проблема. Ви возите дівчат в автомобілі під час комендантської години, а тепер кажете, щоб я вирішував це питання. У мене є законна вимога, щоб Ви пройшли медичний огляд. Ви готові? Виходьте, сідайте в наш автомобіль і поїхали.

ОСОБА_1 : ОСОБА_9 дві хвилини.

Працівник поліції: ОСОБА_10 . Зараз 03.40 годин, в даю Вам дві хвилини. Якщо о 03.42 годині Ви не виходите з автомобіля, я розціню це як відмову від проходження медичного огляду.

Через дві хвилини працівник поліції до ОСОБА_1 :Ви готові? Поїхали.

ОСОБА_1 сідає в службовий автомобіль працівників поліції і вони їдуть.

На відеозапису з нагрудної камери № 471055 від 25.06.2025 тривалістю 01:21:30-01:24:20 зафіксовано інформацію, аналогічну наведеній вище з камери працівника поліції № 473363.

На відеозапису з нагрудної камери працівник поліції № 471328 від 25.06.2025 тривалістю 05:05:51-05:09:08 зафіксовано, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, оголосив його зміст, а ОСОБА_1 підписав протокол та навів у ньому своїх пояснення.

На відеозапису з нагрудної камери № 472498 від 25.06.2025 тривалістю 03:49:173:50:28 зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває у закладі охорони здоров`я та заходить в кабінет лікаря.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, апеляційний суд вважає, що вони у сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджують факт невиконання ОСОБА_1 , під час дії комендантської години, законних вимог працівника поліції прослідувати до укриття чи місця свого проживання.

Комендантська година необхідний захід безпеки в умовах воєнного стану, який полягає в обмеженні пересування для всіх громадян, за винятком тих, хто задіяний в конкретних завданнях на місцевості.

Забороняється перебувати на вулиці та в громадських місцях під час комендантської години. Виключення особи, яким надано таке право, що засвідчується перепусткою, або особи, які мають відповідне посвідчення.

Хоча відповідальність за порушення комендантської години наразі діюячими нормами КУпАП не передбачена, але за її порушення особа несе відповідальність на загальних підставах за невиконання законних вимог патрулів, а злісна непокора законному розпорядженню або вимозі таких осіб утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом під час дії комендантської години та не виконав законну вимог працівника поліції, яка полягала у необхідності залишити вулицю у комендантську годину, тобто вжиття водієм заходів для повернення додому чи переміщення до укриття, куди за повідомленням ОСОБА_1 він їхав.

Слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Твердження апелянта про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є непереконливими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, диспозиція ст.185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку. Склад даного адміністративного правопорушення є формальним і вважається закінченим з моменту вчинення.

Суб`єкт адміністративного проступку загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.62 цього Закону законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Як свідчать матеріали справи, законні вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 полягали у необхідності здійснення ним заходів для переміщення до місця мешкання чи до безпечного укриття, тобто у необхідності залишити вулицю під час дії комендантської години.

Зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №349358 від 25 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та, окрім іншого, містить посаду, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; виклад суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , яке полягало у тому, що він 25.06.2025 о 01.20 годині за адресою: в м. Дніпро, міст Амурський, не виконав наполегливу вимогу поліцейського Різванюка М.В., що полягала у необхідності покинути вулицю через триваючу комендантську годину, впроваджену начальником Дніпропетровської ОВА від 24.06.2022 року №361/01527-2022, продовжував перебувати на вулиці та не вживав заходів для повернення додому; є вказівка на порушення ОСОБА_1 ст. 185 КУпАП.

Таким чином, апеляційні доводи захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_1 та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є неспроможними.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення, будь-яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

На переконання апеляційного суду, є непереконливими і доводи захисника в частині порушення судом першої інстанції положень ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, її розгляд судом першої інстанції щодо ОСОБА_1 було декілька разів відкладено за заявами сторони захисту (а.с.10-13, 14-17, 22-25, 26-27). Тому, враховуючи вимоги щодо процесуальних строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися і про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, а також враховуючи перебіг строків, передбачених вимогами ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доцільність провести судовий розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, а тому грубого порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не допущено. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого через вимоги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Водночас апеляційний суд відкидає, як неспроможні, наведені під час апеляційного розгляду доводи захисника та його посилання про сплив визначених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

За матеріалами даної справи ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП 25 червня 2025 року, а оскаржуване рішення було ухвалено судом першої інстанції 22 вересня 2025 року, тобто до спливу визначеного ч.2 ст.38 КУпАП тримісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 вересня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ухова Романа Владиславовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 22 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО