Справа № 128/4183/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

07.10.2025 о 12:45 год в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання та навчання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній пішов зі школи не повідомивши нікого та вважався безвісти відсутнім, чим порушила вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Для розгляду наданих матеріалів в суді ОСОБА_1 не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій зазначила, що вину не визнає, оскільки 07.10.2025 вона відправила свого сина ОСОБА_2 до школи і вона не несе відповідальності за час перебування в школі. Вона не була повідомлена особисто класним керівником про те, що її дитина зникла. Просить розглядати справу без її присутності.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Нормами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оглянувши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 154335 від 07.10.2025; рапортом реєстрації повідомлення в журналі єдиного обліку № 9264 від 07.10.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими у присутності його матері ОСОБА_1 від 07.10.2025, у яких він зазначив, що він о 12:45 після закінчення 4-го уроку спільно із ОСОБА_3 пішли зі школи, нікому про це не повідомивши, пішли до його місця проживання, де взяли велосипед та пішли кататися, пізніше їх знайшли працівники поліції та привезли додому; фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення; психолого-педагогічною характеристикою Спотару Євгенія, наданою класним керівником; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому матір`ю зазначена ОСОБА_4 , а батьком ОСОБА_5 ; копією паспорта ОСОБА_1 .

Так, згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, з матеріалів справи, в тому числі, пояснень матері дитини, вона свідомо дозволяє малолітній дитині 8 років самостійно діставатися до школи, не впевнившись в тому, чи вона дійсно в цей час перебуває у школі, та дозволяє дитині самостійно йти зі школи, за таких обставин на навчальний заклад не можна покладати повну відповідальність за місцезнаходження дитини, якій матір дозволяє самостійно покидати навчальний заклад. Іншого матеріалами справи не доведено.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання малолітньої дітини.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують її відповідальність, судом також не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 ,обставини його вчинення, дані про її особу, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо неї адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАПсудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст. 184 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: