П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2187/25

Номер провадження 3/184/798/25

03 листопада 2025 рокум. Покров

Суддя Покровського міського суду Дніпропетровської області Гаєвий О.В., за участю прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури Дорош Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції про притягнення громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний підприємець, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2025 року до Покровського міського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 896 від 24.09.2025 року, ОСОБА_1 23.11.2020 року набула повноваження депутата Покровської міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Постановою Покровської міської територіальної виборчої комісії Нікопольського району Дніпропетровської області №85 від 21.02.2023 року ОСОБА_1 визнано такою, яка відмовилась від депутатського мандату.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи депутатом Покровської міської ради Нікопольського району Дніпропетровської області була суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до положень п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 вказаного Закону.

Також, на підставі абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», яка передбачає, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, ОСОБА_1 була зобов`язана подати вказану декларацію за 2023 рік до 01 квітня 2024 року.

04 березня 2024 року ОСОБА_1 , у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 535 613 грн. 37 коп., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 4 статті 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Справу про адміністративне правопорушення було розпочато розглядом в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка в подальшому звернулась до суду з заявою, в якій просила справу завершити розглядом без її присутності, свою вину визнала та просила суворо її не наказувати.

Суд, заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст.10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, чітко зазначає, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Таким чином за змістом ч. 4 ст. 172-6 КУпАП конструктивною ознакою суб`єктивної сторони подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу.

В даному випадку під час розгляду справи по суті судом встановлено, ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за правопорушення, що пов`язане з корупцією, і в порушення вимог ч. 1 ст. 46 Закону, при заповненні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, зазначила недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних, на загальну суму 535 613, 37 грн., що у судовому засіданні було визнано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а його обставина подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, які відрізняються від достовірних, підтверджена у своїй сукупності письмовими доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення № 896 від 24.09.2025 року, обґрунтованим висновком щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією від 01.08.2025 року, затвердженого заступником голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 , роздруківкою декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданих ОСОБА_3 за 2023 рік, листом ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТ БУД» з додатками (бухгалтерськими довідками, щодо сукупної вартості майна, яке не відображено в деклараціях, що загалом становить суму у розмірі 535 613, 37 грн.), листом Покровської міської ради з додатками, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, договорами купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна, укладеного між ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТ БУД» та ОСОБА_1 за № П-1-48/51 від 30 грудня 2020 року та №КЛ-1-34/51 від 30 грудня 2020 року, актами прийому-передачі між ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТ БУД» та ОСОБА_1 від 07.10.2021 року, письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 10.07.2025 року.

Суд зазначає, що обов`язок належної підготовки суб`єкта декларування для подачі декларації, зокрема, з`ясування та внесення до неї достовірних відомостей, покладається на самого суб`єкта декларування і для цього законом надано період до 01 квітня.

Суд також зауважує і на тому, що функціонал Реєстру декларацій НАЗК надає можливість отримати відомості, необхідні для належного заповнення відповідної декларації. Також на сайті НАЗК містяться детальні письмові роз`яснення, розроблена База знань та містяться відео роз`яснення щодо заповнення декларацій.

На думку суду ОСОБА_1 маючи можливість отримати повну інформацію, яку необхідно вносити до декларації, та, знаючи про наявність такої інформації, не вжив заходів щодо отримання її у актуальному стані та допустив подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, чим вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Крім того, перед підписанням декларації особистим кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, здійснює підтвердження ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Отже ОСОБА_1 , була обізнана щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, що свідчить про її свідоме неподання достовірних відомостей.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 04.03.2024 (на дату подання декларації) становив 3 028 гривень.

Таким чином, суб`єкт декларування зазначив відомості, які відрізняються від достовірних, на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2023 рік, на суму 535 613, 37 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність у діях суб`єкта декларування адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого нею правопорушення, особу правопорушника, яка характеризується позитивно, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.172-6 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст.172-6 КУпАП у виді штрафу.

Обставин, що обтяжують відповідальність такої особи, судом не встановлено.

Також, на підставі ч. 1 ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 38, 401, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце народження: м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, Україна, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час не працює) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце народження: м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, Україна, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час не працює) судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів на підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у порядку, встановленому законодавством.

Строк пред`явлення даної постанови до примусового виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Покровського міського суду О. В. Гаєвий