Справа № 683/3025/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., розглянувши у судовому засіданні в м. Старокостянтинів справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, штаб-сержанта третьої категорії відділення цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого сержанта, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВХ №385 від 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, будучи військовою посадовою особою, штаб-сержантом третьої категорії відділення цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виконуючи обов`язки військової служби, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пунктів 1, 3, 7 розділу ІІ Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відео фіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України №532 від 06.08.2024 (далі Інструкція №532), неналежно виконував свої службові обов`язки через недбале ставлення до них.

Так, за даними вказаного протоколу ОСОБА_1 на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 вересня 2025 року №668/1 був призначений відповідальною особою за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів, карт пам`яті, належне ведення відповідної документації, облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів, а також за дотримання неможливості зміни системної дати та часу на відеореєстраторах у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, під час перевірки журналу обліку, видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (інв. №226/рз), ведення якого передбачено пунктом 3 розділу ІІ Інструкції №532, та за належне ведення якого згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 вересня 2025 року №668/1 та підпункту 5 пункту 1 розділу ІІ Інструкції №532 відповідає молодший сержант ОСОБА_1 , було встановлено, що відповідний журнал відповідає визначеному зразку, однак розділ 9 вказаний невірно (має бути зазначено ПІБ та підпис відповідальної особи про прийняття, а не ПІБ особи, якій видано обладнання). Також, в порушення вимог пунктів 1, 3 та абзацу 3 пункту 7 розділу ІІ Інструкції №532 молодший сержант ОСОБА_1 03.09.2025 камеру № ст-1-01, 08.09.2025 камери № ст-1-01, ст-1-02, ст.-1-03 та 14.09.2025 камери № ст-1-01, ст-1-02, ст.-1-03 не прийняв у встановленому порядку (ПІБ та підпис відповідальної особи про прийняття відсутні), крім того, виявлено, що приймання відеореєстраторів в більшості випадків здійснює черговий ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не відповідальна особа. Також, під час вибіркового перегляду збережених відеозаписів виявлено, що із портативних відеореєстраторів, а саме: № ст-1-01 за 03.09.2025 та 23.09.2025, № ст-1-02 за 03.09.2025 та 23.09.2025, № ст-1-03 за 03.09.2025, 08.09.2025 та 23.09.2025 взагалі відсутні відповідні збережені відеозаписи, внаслідок чого молодшим сержантом ОСОБА_1 не виконуються вимоги підпункту 4 пункту 1 розділу ІІ Інструкції №532.

Тобто, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що за наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 вересня 2025 року №668/1 він дійсно призначений відповідальною особою за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів, карт пам`яті, належне ведення відповідної документації у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, цим же наказом визначено, що у разі його відсутності відповідальною особою є солдат ОСОБА_2 . Зазначає, що 02.09.2025, 07.09.2025, 13.09.2025 та 22.09.2025 він знаходився у добових нарядах. На наступний день після добових чергувань, а саме: 03.09.2025, 08.09.2025, 14.09.2025 та 23.09.2025 він був увільнений від роботи та посадові обов`язки не виконував. У ці дні відповідальним за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів був солдат ОСОБА_2 . Отже, він не може нести відповідальність за порушення, яких не вчиняв.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, приходжу до наступних висновків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Вказівка закону на несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції.

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення; е) які наслідки вони спричинили.

Так, зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВХ №385 від 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме, що він, будучи військовою посадовою особою, штаб-сержантом третьої категорії відділення цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виконуючи обов`язки військової служби, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пунктів 1, 3, 7 розділу ІІ Інструкції №532 неналежно виконував свої службові обов`язки через недбале ставлення до них. Зокрема, ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів, карт пам`яті, на порушення вимог пунктів 1, 3 та абзацу 3 пункту 7 розділу ІІ Інструкції №532 не прийняв у встановленому порядку 03.09.2025 камеру № ст-1-01, 08.09.2025 камери № ст-1-01, ст-1-02, ст.-1-03 та 14.09.2025 камери № ст-1-01, ст-1-02, ст.-1-03; на порушення вимог підпункту 4 пункту 1 розділу ІІ Інструкції №532 із портативних відеореєстраторів, а саме: № ст-1-01 за 03.09.2025 та 23.09.2025, № ст-1-02 за 03.09.2025 та 23.09.2025, № ст-1-03 за 03.09.2025, 08.09.2025 та 23.09.2025 відсутні відповідні збережені відеозаписи.

Тобто, ОСОБА_1 ставиться у вину недбале ставлення до військової служби, яке мало місце 03.09.2025, 08.09.2025, 14.09.2025 та 23.09.2025.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №269 від 22 липня 2025 року молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду штаб-сержанта третьої категорії відділення цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 вересня 2025 року №668/1 молодший сержант ОСОБА_1 призначений відповідальною особою за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів, карт пам`яті, належне ведення відповідної документації, облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів, а також за дотримання неможливості зміни системної дати та часу на відеореєстраторах у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цим же наказом визначено, що у разі відсутності ОСОБА_1 , відповідальною особою за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів, карт пам`яті, належне ведення відповідної документації, облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів, а також за дотримання неможливості зміни системної дати та часу на відеореєстраторах у ІНФОРМАЦІЯ_3 є солдат ОСОБА_2 .

Згідно наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «По стройовій частині про склад добового наряду» від 01.09.2025 №247-НР, від 06.09.2025 №252-НР, від 12.09.2025 №259-НР, від

21.09.2025 №268-НР молодший сержант ОСОБА_1 02.09.2025, 07.09.2025, 13.09.2025 та 22.09.2025 перебував у добових нарядах.

За повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1/4391 від 20 жовтня 2025 року молодший сержант ОСОБА_1 на наступний день після добового чергування був увільнений від занять та робіт, посадові обов`язки не виконував у день зміни 03.09.2025, 08.09.2025, 14.09.2025 та 23.09.2025 згідно п.294 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року зі змінами.

Таким чином, враховуючи, що молодший сержант ОСОБА_1 був відсутній на службі 03.09.2025, 08.09.2025, 14.09.2025 та 23.09.2025 і у ці дні посадові обов`язки не виконував, тому він не мав реальної можливості здійснювати видачу та приймання портативних відеореєстраторів, карт пам`яті, а також здійснювати збереження відеозаписів за ці дні. За відсутності відповідальної особи ОСОБА_3 вказані обов`язки мав виконувати солдат ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 не мав реальної можливості виконувати свої посадові обов`язки 03.09.2025, 08.09.2025, 14.09.2025 та 23.09.2025, в зв`язку із чим не вчиняв будь-яких дій чи бездіяльності, які б свідчили про несумлінне ставлення його до виконання службових обов`язків у зазначені дні, тому в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Крім того, у вину ОСОБА_1 ставиться також те, що у журналі обліку, видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (інв. №226/рз), ведення якого передбачено пунктом 3 розділу ІІ Інструкції №532, невірно зазначено назву розділу 9, оскільки має бути зазначено ПІБ та підпис відповідальної особи про прийняття, а не ПІБ особи, якій видано обладнання.

Однак, вказане порушення жодним чином не свідчить про несумлінне ставлення ОСОБА_1 до покладених на нього службових обов`язків, яке в розумінні ч.2 ст.172-15 КУпАП повинно проявлятись саме в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Щодо звинувачення ОСОБА_1 у тому, що приймання відеореєстраторів в більшості випадків здійснює черговий ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не відповідальна особа, то вказане обвинувачення є неконкретним, оскільки у ньому не зазначено дату, час та прізвище осіб, які у ці дні повинні були приймати відеореєстратори, оскільки при покладенні таких обов`язків як на ОСОБА_1 , так і на ОСОБА_2 , суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини справи.

При цьому, суд здійснює розгляд справи лише у межах обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення та не може вийти за межі такого обвинувачення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не порушував вимог ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пунктів 1, 3, 7 Інструкції №532, та не вчиняв будь-яких дій чи бездіяльності, які б свідчили про несумлінне ставлення його до виконання службових обов`язків, тому в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької

області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: