Єдиний унікальний № 371/1584/25
Номер провадження № 3/371/633/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі:

головуючої судді Геліч Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Семерей Л.М.

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

захисника Красовицького О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: квартира АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 712467 від 26.09.2025 ОСОБА_1 26.09.2025 року о 16 год. 11 хв. перебуваючи за місцем (квартира АДРЕСА_1 ), давала ляпаси та вирвала коси у своєї матері, ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 14.10.2025 подала до суду клоптання про закриття провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, обставини, викладені в протоколі заперечила. Вказала, що дійсно 26.09.2025 за місцем проживання між нею та її матір`ю виник спір щодо виховання її малолітнього сина, проте дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення вона не вчиняла. ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Красовицький О.О. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення, подав також до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністартивного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 до суду повторно не з`явилася. 14.10.2025 особисто подала суду заяву, в якій просила закрити провадження у справі, вказала, що інформація викладена у її заяві від 26.09.2025 про притягнення доньки до адміністративної відповідальності та у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у її поясненнях від 26.09.2025, наданих до поліції, не відповідають дійсності. Зазначила, що 26.09.2025 у них із донькою стався конфлікт з приводу виховання дитини останньою. Свої дії щодо звернення до поліції пояснила емоційним сплеском та станом афекту під час конфлікту із донькою. 15.10.2025 та 30.10.2025 ОСОБА_2 повторно особисто подала до суду заяви, згідно з якими, вона заперечила факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повідомила суд, що відмовляється від надання пояснень суду та просила закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події та складу правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Досліджені судом матеріали справи не містять доказів, які б вказували на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно її матері, ОСОБА_2 .

Так, потерпіла за протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 14.10.2025 особисто подала суду заяву, в якій просила закрити провадження у справі, вказала, що інформація, викладена у її заяві від 26.09.2025 про притягнення доньки до адміністративної відповідальності та у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у її поясненнях від 26.09.2025, наданих до поліції, не відповідають дійсності. Зазначила, що 26.09.2025 у них із донькою стався конфлікт з приводу виховання дитини останньою. Свої дії щодо звернення до поліції пояснила емоційним сплеском та станом афекту під час конфлікту із донькою.

Судом, з метою заслухання особистих пояснень потерпілої ОСОБА_2 , було відкладено судове засідання 14.10.2025 та 27.10.2025. ОСОБА_2 15.10.2025 та 30.10.2025 повторно особисто подала до суду заяви, згідно з якими, вона заперечила факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вказала, що інформація, викладена у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, у заяві до поліції від 26.09.2025 та поясненнях, наданих працівникам поліції від 26.09.2025, повідомила суд, що відмовляється від надання пояснень суду та просила закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином ОСОБА_2 фактично відмовилася від обвинувачення своєї доньки, ОСОБА_2 , про що особисто подала до суду письмові заяви від 14.10.2025, 15.10.2025, 30.10.2025.

Інших доказів на підтвердження правопорушення матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Також слід зазначити, що згідно з положенями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що протокол та додані до нього докази у своїй сукупності з наведених вище підстав не є належними, допустимими та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд дійшов висновку, що провадженні у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Миронівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ