ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4105/25 Головуючий суддя І інстанції Карасава І. О.
Провадження № 33/818/1456/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Куксова В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Куксова В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як установив суд 11травня 2025 року о 23 годині 37 хвилин в Харківській області, Харківському районі, сел. Безлюдівка, вул. Зміївська, 1, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyundai IX35, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2025 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №327642 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1статті 130КУпАП відносно ОСОБА_1 , а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Куксов В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що з матеріалів справи та наявних відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 рухалась у транспортному засобі та перебувала за кермом під час зупинки автомобіля.

Суд обмежився лише припущеннями, що вона була водієм, не маючи безпосередніх і беззаперечних доказів цього факту.

Суд не звернув увагу, що поліцейським порушено порядок застосування портативного відеореєстратора, оскільки відеозапис не містить фіксування здійснення ОСОБА_1 будь-яких адміністративних правопорушень, починаючи з моменту переслідування або зупинки автомобіля, яким нібито керувала остання, та подальшого виявлення в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також не містить фіксацію повної процедури складення матеріалів за цим фактом відносно ОСОБА_1 .

Судом проігноровано, що надані відеозаписи не містять моменту зупинки автомобіля, а також не фіксують факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Таким чином, відсутній безперервний причинно-наслідковий зв`язок між моментом керування і виявленням ознак сп`яніння, що ставить під сумнів достовірність доказів.

Також суд необґрунтовано відкинув пояснення ОСОБА_1 та особи, яка перебувала поруч із нею, хоча ці свідчення підтверджують відсутність керування автомобілем у момент, коли прибули працівники поліції. Натомість суд надав перевагу виключно матеріалам поліції, не обґрунтувавши причини недовіри до показань захисту, що суперечить принципу змагальності та рівності сторін.

Фактично, суд однобоко оцінив надані працівниками поліції докази, у зв`язку з чим визнав вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведеною та наклав на неї адміністративне стягнення.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є передчасними, зробленими з невірним застосуванням норм матеріального права, а тому постанова суду є необґрунтованою, безпідставною та незаконною, і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Куксова В.В. які підтримала свою апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Посилання сторони захисту на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак і відсутність підстав для проходження нею огляду на стан сп`яніння апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення проведення огляду ОСОБА_1 проводилося поліцейським під відеофіксацію. Відповідно до рапорту поліцейського - інспектора СРПГ1 відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Шаварша Хачатряна від 12 травня 025 року зазначено, що 11 травня 2025 року під час несення ним служби на ст. Безлюдівка за адресою сел. Безлюдівка, вул. Зміївська, 1 разом із старшим лейтенантом ОСОБА_2 під час дії комендатської години, співробітниками Національної поліції України був зупинений автомобіль Hyundai 1X35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого була ОСОБА_1 .

Під час спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовилась від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного закладу та у закладі охорони здоров`я в присутності свідків. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом в усному порядку та попереджено про повторну відповідальність.

Місцевим судом правильно зазначено про те, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення(позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), але разом з тим вказані рапорти за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обгрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний документ містить данні, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх, зокрема щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та наявністю у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Зокрема, дані, які містяться у вказаному рапорті узгоджуються із іншими наявними в матеріалах провадження доказами:

відеозаписами, які містяться на DVD-R дисках, доданих до матеріалів справи з яких вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції була роз`яснена процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера або в медичному закладі охорони здоров`я, на що водій відмовилась.

З цих же відефайлів, встановлено, що ОСОБА_1 зазначала працівникам поліції, що вона не керувала транспортним засобом.

Разом з тим, вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції та складання протоколу знаходилась біля зупиненого транспортного засобу Hyundai 1X35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності, належить ОСОБА_3 під час спілкування з поліцейськими, у ОСОБА_1 була порушена координація рухів, порушення мови, незв`язна, уповільнена прискорена мова, нечітка вимова слів, поведінка характеризувалася агресією та дратівливістю.

Всі вказані дії свідчать про наявність у неї явних ознак алкогольного сп`яніння.

Особа, яка перебувала поряд із ОСОБА_1 під відеофіксацію повідомила працівників поліції, що вона була пасажиром зазначеного авто.

Інших людей, окрім свідків та працівників поліції поряд не перебувало.

Крім того, з письмових пояснень, наданих ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах вбачається, що він несучи службу на блок посту «Безлюдівка» зупинив авто Hyundai 1X35, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянки ОСОБА_1 . Під час спілкування водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого було викликано поліцію, яка знаходиться на блок посту «Безлюдівка». В його присутності водій від огляду на стан сп`яніння відмовився.

Аналогічні письмові пояснення були надані ОСОБА_5 .

Таким чином апеляційний суд констатує, що даних які б підтвердили версію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом безпосередньо перед виявленням у неї працівниками патрульної поліції ознак алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Апеляційний суд наголошує на тому, що водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже з наявних матеріалах справи доказах чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився виконувати законні вимоги інспектора та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого водій(ка) порушив п.2.5 ПДР України.

Отже апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що норми КУпАП щодо спеціального суб`єкта не мали застосовуватись, а відповідно дії інспектора в цій частині є законними.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Куксова В.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева