Справа № 357/6453/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

18 квітня 2025 року о 01 годині 41 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, м. Біла Церква по вул. Михайла Грушевського, 4, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 58 від 18.04.2025 року. Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушень ПДР, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 18.04.2025 рокувін керував автомобілем та його зупинили працівники поліції, які повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він повідомив, що спиртні напої не вживав, що хворіє та приймає заспокійливі ліки. Працівники поліції доставили його до медичного закладу, де він пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, з результатом огляду він не погодився, повідомляв, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Лікар повторно провела йому огляд на визначення стану сп`яніння, але результат огляду не повідомила. Категорично ствердив, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Представник ОСОБА_1 адвокат Проценко О.В. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що з переглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі при повороті включив лівий показник повороту та повернув ліворуч після чого зупинився на вимогу працівників поліції. Зазначила, що з даного відеозапису не вбачається хто саме керував даним транспортним засобом, а також не вбачається, що водій даного автомобіля порушив правила дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальнідокумента відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того зазначила, що даний відеозапис зафіксований на прилад, який не вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що даний відеозапис не є належним та допустимим доказом у даній справі. З нагрудної боді камери вбачається, працівник поліції не повідомив за допомогою якого саме приладу Драгер проводиться огляд, а саме не повідомив ні його серію, ні номер. Після проходження тесту прилад показав 1,59% проміле з чим ОСОБА_1 не погодився. Працівник поліції запропонував проїхати до медичного закладу, а саме до КНП Таращанської міської лікарні м. Тараща, нащо ОСОБА_1 погодився. В КНП Таращанській міській лікарні м. Тараща лікар запитала у ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої на що він повідомив, що не вживав. Потім лікар запропонував ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Драгер, однак лікар також не повідомив ні номера та серії приладу. Крім того, працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 порядок використання приладу Драгер.

Ствердила, що поведінка ОСОБА_1 була адекватною, притаманна абсолютно тверезій людині. Жодних ознак сп`яніння об`єктивними доказами не зафіксовано. ОСОБА_1 повідомив,що він має пораненя та декілька контузій, однак, ні працівник поліції ні лікар не запитали, його чи вживає він ліки, ОСОБА_1 дійсно вживає ліки за своїм станом здоров`я.

Після першого проходження огляду на приладі Драгер о 02:37:03 лікар повідомила, що прилад показав 1,41 проміле, з чим ОСОБА_1 знову не погодився, лікар повідомила, що він ще раз буде продувати Драгер, після третього продування приладу о 02:48:48 лікар не повідомила ОСОБА_1 результату, а стала заповнювати документи, між продуваннями пройшло менше 15 хвилин. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується висновком медичного закладу №58, однак в матеріалах справи відсутній медичний висновок під №58. Крім того, у матеріалах справи відсутній акт тимчасового вилучення транспортного засобу. Вважає, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні переглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, що містяться на дисках, які додано до протоколу, та з яких убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, назвали ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі у лікаря нарколога, нащо останні погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд, результат 1.59% проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, в зв`язку з чим був доставлений до медичного закладу в м. Тараща, де останнього оглянув лікар, пройшов огляд, результат 1.41% проміле, ОСОБА_1 повідомив лікарю, що спиртні напої не вживав, що має контузії. Через деякий час ОСОБА_1 повторно пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Лікар виписав висновок та акт огляду з якими ОСОБА_1 відмовився знайомитися та підписувати. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким останнього в подальшому було ознайомлено.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , позицію захисника Проценко О.В., дослідивши повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 2, № 4, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 18.04.2025 року, висновок приладу «Алкотест 7510», тест № 1201, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат, 1.59% проміле, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 58 від 18.04.2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт працівника поліції, переглянувши відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження представника ОСОБА_1 адвоката Проценко О.В. про те, що з відеозапису не вбачається хто саме керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 особисто повідомив, що керував автомобілем та його зупинили працівники поліції.

Посилання сторони захисту на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовується переглянутим відеозаписом з якого вбачається, що працівники поліції повідомили останньому, що він відсторонений від керування транспортним засобом і керувати транспортним засобом йому заборонено. З дослідженого раплрту убачається, що транспортний засіб залишено на місці зупинки без прушень ПДР.

Твердження представника ОСОБА_1 адвоката Проценко О.В. про те, щопісля третього продування приладу лікар не повідомила ОСОБА_1 результатуне спростовують обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря від 18.04.2025 року.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Проценко О.В. про те, щов матеріалах справи відсутній медичний висновок під №58, спростовуються дослідженими в судовому засідання доказами, а саме в матеріалах справи а.с.7 наявний висновок Таращанської міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння від 18.04.2025 року.

Посилання на неповідомлення ОСОБА_1 номеру та серію приладу Драгер, на якому проводився огляд, не спростовує обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та не є підставами для закриття провадження у справі.

За клопотанням сторони захисту в судове засідання викликалася лікар, яка проводила огляд на стан алкогольного спяніння - ОСОБА_2 . Однак, в подальшому захисник відмовилася від свого клопотання про допит лікаря ОСОБА_2 в судовому засіданні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО