Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/981/25
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника Житомирської митниці Державної митної служби України Заліщука О.М., захисника адвоката Алексєєва С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 09 липня 2025 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, (звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України, звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил від 01.04.2024 № 0117/10100/24 30 листопада 2023 року о 18-26 год, громадянин України ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) через пункт пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці, ввіз на митну територію України товар, а саме: «легковий автомобіль RENAULT ZOE, номер кузова НОМЕР_2 » на транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 . У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянин України ОСОБА_1 подав митним органам України документи, у тому числі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Королівства Норвегія № ЕК4335542-1 від 23.04.2018, договір купівлі-продажу № Б/Н від 11.11.2023 згідно заповнених граф якого продавець: RS AUTO AS (Hillevagsveien, 100, 4016 STAVANGER) покупець: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до договору купівлі-продажу № Б/Н від 11.11.2023 становить 4600 євро.

01.12.2023 до відділу митного оформлення №3 м/п «Житомир-центральний» Житомирської митниці подано електронну митну декларацією типу ІМ40ДЕ № UA101030/2023/009239 (23UA39U2) відповідно до якої було проведено митне оформлення товару: «легковий автомобіль: марка - RENAULT; модель - ZOE; номер шасі - НОМЕР_2 ; тип двигуна - електричний; кількість місць - 5; - ємність батареї - 41 кВт/год; колісна формула - 4x2; тип кузова - хетчбек; такий, що був у використанні; календарний рік виготовлення - 2018 р.; модельний рік виготовлення - 2018 р.; дата першої реєстрації - 23.04.2018; країна відправлення/експорту - Німеччина», який відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 11.11.2023 та поданої митної декларації слідував на адресу покупця, громадянки України ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_5 ), АДРЕСА_2 за ціною 4600 євро, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 30.11.2023 транспортного засобу через митний кордон України, у національній валюті становить 183 807,72 гривень).

04.03.2024 Житомирською митницею отримано лист Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 04.03.2024 № 20/20-01-01/7.19/228, яким в рамках адміністративної допомоги відповідно до Конвенції про процедуру спільного транзиту, надіслано лист з копіями документів від митної служби Королівства Норвегія, які були підставою для експорту легкових транспортних засобів на митну територію України в тому числі легкового автомобіля марки - RENAULT, модель - ZOE, номер кузова НОМЕР_2 .

За результатом опрацювання інформації наданої митними органами Королівства Норвегія, рахунку - фактури (інвойсу) від 09.11.2023 № 1534, експортної митної декларації від 21.11.2023 № 442091.2300.109638 та MRN 23NО37990110А39В86 встановлено, що відправником/експортером товару, а саме, легкового автомобіля марки RENAULT ZOE, номер кузова НОМЕР_2 , є RS AUTO AS, Hillevagsveien 100, 4016 STAVANGER Norway, одержувачем (покупцем) - ОСОБА_4 , 81-400 SAMBIR, UKRAINE. Також згідно експортної декларації рік виробництва вищезазначеного транспортного засобу - 2018, код товару - 87038009, країна відправлення/експорту Королівство Норвегія, умови поставки EXW STAVANGER, вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 90000 норвезьких крон (з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 30.11.2023 транспортного засобу через митний кордон України, у національній валюті становить 307 665 гривень).

Згідно MRN 23NO37990110А39В86 переміщення легкового автомобіля марки RENAULT ZOE, номер кузова НОМЕР_2 здійснювалось перевізником - довірителем HAZMAT OU (ЕЕ11515782, Kivila 21-121, 13918, Tallin, ЕЕ) транспортним засобом з польськими реєстраційними номерними знаками НОМЕР_6 / НОМЕР_7 з контрольною датою доставки до 05.12.2023. Митниця призначення зазначено: DOLHOBYCZOW ОС (PL).

Однак, вже під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу було надано договір купівлі-продажу № Б/Н від 11.11.2023 де покупцем зазначена ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), укладеного в місті Берлін, що не відповідає дійсності так як товар легковий автомобіль марки RENAULT ZOE, номер кузова НОМЕР_2 згідно документів наданих митними органами Королівства Норвегія був реалізований для ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 ) та поміщений в режим експорту 21.11.2023 згідно митної декларації № 442091.2300.109638.

Таким чином, митним органом ставиться ОСОБА_1 у провину порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а саме вчинення дій, спрямованих на переміщення легкового автомобіля, модель RENAULT ZOE, номер кузова НОМЕР_2 , (реєстраційний номерний знак автовоза - НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ), вартістю 90000 норвезьких крон (або еквівалент 307 665 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника/експортера, одержувача/імпортера, країни відправлення/експорту, його вартості (та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції представник митниці Кондратюк А.В. оскаржив законність й обґрунтованість постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку. Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без дослідження всіх матеріалів справи та без повного з`ясування всіх обставин справи. Вказує на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару, а саме: легковий автомобіль, модель RENAULT ZOE, номер кузова НОМЕР_2 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника/експортера, одержувача/імпортера, країни відправлення/експорту, його вартості (та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості).

Зазначив, що за змістом ч. 1 ст. 483 МК України, для кваліфікації дій правопорушника та притягнення до адміністративної відповідальності, настання матеріальних чи нематеріальних наслідків, як в особистих інтересах, так і в інтересах третіх осіб, не впливають на ступінь покарання, а відповідно на нього визначення судом як неспіврозмірного. Тобто, законодавець відніс відповідне порушення до категорії тяжких, таких, що наносять невиправні збитки інтересам Держави, та визначив відповідне покарання за вчинення такого. Скаржник просив скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2025 року в адміністративній справі про порушення митних правил та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті.

В судовому засіданні представник митниці Заліщук О.М. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з викладених підстав.

В судовому засіданні адвокат Алексеєв С.М. в задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, що з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних привал вважається розпочатим з моменту складання протоколу про адміністративне про порушення митних правил.

Згідно зі статтею 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені норми узгоджуються з нормами статтями 245, 280 КУпАП.

Статтею 491 МК України визначено підстави для порушення справи про порушення митних правил.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 491 МК України такими підставами є: безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині 1 статті 319 цього Кодексу; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організації.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Так, диспозиція частини 1 статті 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості.

Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Частиною 1 статті 458МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки, і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим із необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції послався на зібрані у справі докази, зокрема: протокол № 0117/10100/24 від 01.04.2024; доповідну записку головного державного інспектора оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил від 01.04.2024; копії митних декларацій типу ІМ ЕЕ 23UA173U9, IM 40 ДЕ № 23UA9U2; копію договору купівлі-продажу від 11.11.2023 з перекладом; копію довідки про транспортні витрати; копію довіреності від ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 ; копію перекладу митної декларації від 05.12.2023 відправника RS AUTO AS, Hillevagsveien 100, 4016 STAVANGER Norway, одержувачем (покупцем) - ОСОБА_4 , 81-400 SAMBIR, UKRAINE; копію витягу з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби; листи Житомирської митниці від 15.03.2024 з додатками та копії експортних документів, наданих митними органами Королівства Норвегії.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України за обставин, зазначених у протоколі про порушення митних правил, та звільнивши останнього від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, суддя першої інстанції вказав, що вчинене правопорушення не становить значної суспільної шкідливості, не завдало шкоди державним, суспільним інтересам або податковим втратам чи недоїмкам, а також не утворило додаткових благ для правопорушника чи інших осіб.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, ОСОБА_1 30.11.2023 о 18-26 год, через пункт пропуску «Угиринів Долгобичув» митного поста «Угиринів» Львівської митниці, ввіз на митну територію України товар, а саме «легковий автомобіль RENAULT, модель - ZOE, номер кузова НОМЕР_2 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу подав митному органу документи у тому числі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Королівства Норвегія № ЕК4335542-1 від 23.04.2018, договір купівлі-продажу № Б/Н від 11.11.2023 згідно заповнених граф якого продавець: RS AUTO AS (Hillevagsveien, 100, 4016 STAVANGER) покупець: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ). Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до договору купівлі-продажу № Б/Н від 11.11.2023 становить 4600 євро.

За інформацією, наданою митними органами Королівства Норвегія, рахунку - фактури (інвойсу) від 09.11.2023 № 1534, експортної митної декларації від 21.11.2023 № 442091.2300.109638 та MRN 23NО37990110А39В86 відправником/експортером товару, а саме, легкового автомобіля марки RENAULT ZOE, номер кузова НОМЕР_2 , є RS AUTO AS, Hillevagsveien 100, 4016 STAVANGER Norway, одержувачем (покупцем) - ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , декларантом TRANSIT PLUS NORWAY As (а.с. 32).

Під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу було надано електронну митну декларацією типу ІМ40ДЕ № UA101030/2023/009239 (23UA39U2) відповідно до якої проведено митне оформлення товару: «легковий автомобіль: марка - RENAULT; модель - ZOE; номер шасі - НОМЕР_2 ; тип двигуна - електричний; кількість місць - 5; - ємність батареї - 41 кВт/год; колісна формула - 4x2; тип кузова - хетчбек; такий, що був у використанні; календарний рік виготовлення - 2018 р.; модельний рік виготовлення - 2018 р.; дата першої реєстрації - 23.04.2018; країна відправлення/експорту - Німеччина», який відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 11.11.2023 та поданої митної декларації слідував на адресу покупця, громадянки України ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_5 ), АДРЕСА_2 (особа відповідальна за фінансове врегулювання) за ціною 4600 євро, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 30.11.2023 транспортного засобу через митний кордон України, у національній валюті становить 183 807,72 гривень). Вантажоодержувачем вказаний ОСОБА_1 , декларантом ФОП ОСОБА_6 .

Таким чином органом уповноваженим на складання протоколу інкримінується ОСОБА_1 вчинення дій спрямованих на переміщення товару, а саме: легковий автомобіль RENAULT, модель - ZOE, номер кузова НОМЕР_2 на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача/імпортера, країни відправлення/експорту, його вартості (та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Так, відповідно до п. 8 частини 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Обов`язки, права та відповідальність декларанта визначені статтею 266 МК України, зокрема: здійснити декларування товарів відповідно до встановленого порядку та надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як убачається з даних, внесених до графи 54 ІМ40ДЕ №23UA39U2 митна декларація складена та подана до митного органу декларантом/представником ФОП ОСОБА_6 (митний брокер), про що свідчить її електронний цифровий підпис (а.с. 10), а особа, відповідальна за фінансове врегулювання ОСОБА_3 .

Суд встановив, що ОСОБА_1 переміщував вказаний транспортний засіб на підставі доручення ОСОБА_3 від 28.11.2023, яка в свою чергу є власником на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11.11.2023 (а.с 12), тобто ОСОБА_1 виступав в якості перевізника і доставляв власнику вказаний автомобіль.

За змістом договору купівлі-продажу від 13.11.2023 № б/н, укладеним в місті Берлін, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) придбала автомобіль Renault Zoe, номер кузова НОМЕР_2 за фактурною вартістю товару 4600 EUR у RS AUTO As (Hillevagsveіen 100 4016 STAVANGER).

Також, ОСОБА_3 на рахунок Житомирської митниці через банк «Приватбанк» за платіжною інструкцією № 0.0..1 від 30.11.2023 перераховала кошти в сумі 1700,00 грн для предоплати за митне оформлення (а.с. 21), а тому доводи в частині того, що ОСОБА_1 був уповноваженою особою замовника транспортного засобу- ОСОБА_3 , спростовуються матеріалами справи.

Відповідно з п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів». Згідно з абзацом 2 пункту 5 Постанови, «підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації…». При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Згідно ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто у тому випадку, коли особа позбавлена можливості бути стороною у правочині або вчиняти відповідні дії особисто, вона може оформити довіреність на іншу особу з метою делегування їй своїх повноважень.

Таким чином, довіреність має значення виключно для правового регулювання відносин між довірителем і особою, якій він довіряє себе представляти перед третіми особами.

Також слід зазначити, що довіреність на представництво інтересів власника транспортного засобу не є документом, передбаченим для подання митному органу при переміщенні через митний кордон України.

Більш того, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, під час посвідчення довіреності передбачена обов`язкова присутність лише особи, яка таку довіреність видає.

Окрім того, довіреність на представництво інтересів покупця не є документом, обов`язковим для пред`явлення декларантом або перевізником митному органу для митного контролю. Тобто ОСОБА_1 переміщував транспортний засіб на підставі довіреності від 28.11.2023 від ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Варніковою К.В., зареєстрованої в реєстрі №1153, та виступав в якості перевізника.

Апеляційним судом також встановлено, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги аргументи захисника Алексеєва С.М., що ОСОБА_1 є найманим працівником і діяв як водій від імені перевізника ФОП ОСОБА_7 , що підтверджується повідомленням про прийняття працівника на робу/укладення гіг-контракту та квитанцією №2 про прийняття працівника на робу/укладення гіг-контракту (а.с. 80, 81).

Крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що він працює водієм та офіційно працевлаштований на відповідному підприємстві. Відповідно до наданої йому довіреності він як водій-перевізник забирав з Польщі т/з RENAULT, модель - ZOE, номер кузова НОМЕР_2 . Зазначав, що вказаний автомобіль особисто не купував, він був вже придбаний, а він як водій мав його лише доставити в Україну. При перетині кордону надав документи, які йому було вручено, жодних зауважень або претензій митників не було. Будь-яких дій по розмитненню не вчиняв, як і не здійснював жодного платежу. Йому невідомо чому в документах є розбіжності, він особисто їх не оформляв, а отримав разом з транспортним засобом.

Відтак зібраними у справі доказами підтверджено, що ОСОБА_1 за своїм статусом є лише перевізником транспортного засобу, що підтверджується його поясненнями, довіреністю, повідомленням про прийняття працівника на робу/укладення гіг-контракту (а.с. 80, 81) та іншими зібраними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

У відповідності до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України перевізником є особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, коли особа, яка вчинила правопорушення, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх. Тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару, є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає шляхом подання цих документів незаконно перемістити товар.

Дії, передбачені ч. 2 ст. 460 МК України ОСОБА_1 , як водію перевізника, у вину не ставляться.

На підставі наведеного висновки суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у порушенні ним митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України апеляційний суд вважає передчасними, адже у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, виходячи з положень ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний висновок про наявність в діях останнього прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України митними органами не надано, а апеляційним судом не встановлено.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Отже, апеляційний суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про порушення митних правил, всупереч вимогам статтей 494, 495 МК України, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 527-529 МК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюка Андрія Володимировича задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду міста Житомира від 09 липня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь