ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2001/25 Справа № 243/4707/25 Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А. захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Прокопцева С.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 25 травня 2025 року о 12 годині 07 хвилин у м.Слов`янську по пров.Миколи Богуна, біля буд.22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Не погодившись з постановою суду захисником Прокопцевим С.В. в інтересах ОСОБА_1 оскаржив постанову у апеляційному порядку, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, про незаконну зупинку транспортного засобу. Вказує, що долучений до справи відеозапис не містить безперервної фіксації тому є неналежним та недопустимим доказом. Вважає, що огляд проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735. ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду через дві години він пройшов медичне обстеження, яке підтвердило відсутність сп`яніння. Суд не врахував цього доказу. Вказує, що поліцейські не відсторонили апелянта від керування, що свідчить про відсутність у них реальних підстав вважати його нетверезим. Вважає, що докази не підтверджують факту керування у стані сп`яніння чи відмови від огляду. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити адміністративну справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд зазначає, що вимоги закону під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримано не в повному обсязі, оскільки при постановленні рішення поза увагою суду залишилися фактичні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з наявним у матеріалах справи DVD-диском із відеозаписами з бодікамер працівників поліції, після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки можливого сп`яніння. На законну вимогу пройти огляд у встановленому порядку ОСОБА_1 повідомив, що є військовослужбовцем та виконує бойове завдання. Після тривалих розмов він зазначив, що тимчасово відмовляється від проходження огляду, однак згоден зробити це після виконання службового завдання. Працівник поліції, у свою чергу, повідомив йому, що він може пройти огляд пізніше самостійно у медичному закладі.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту було надано документи, що підтверджують статус ОСОБА_1 як військовослужбовця, а саме: військовий квиток серії НОМЕР_4 від 08.11.2010, посвідчення серії НОМЕР_5 від 25.07.2023, довідку №185 від 11.05.2025. Згідно з довідкою №978 від 02.06.2025, у день подій, зазначених у протоколі, ОСОБА_1 дійсно виконував військове завдання, пов`язане з доставленням автомобілем вантажу в цілях оборони держави.

Наведені обставини свідчать про наявність поважних причин відмови ОСОБА_1 від негайного проходження медичного огляду та неможливість його здійснення у момент зупинки, що апеляційний суд бере до уваги.

Крім того, у той самий день, після складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. З матеріалів справи вбачається, що за результатами огляду, проведеного лікарем-наркологом КНП «Медичний центр з профілактики та профілактики залежності м. Краматорськ» ОСОБА_2 , було складено висновок №252 від 25.05.2025 о 14 год. 51 хв., згідно з яким ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Апеляційний суд вважає передчасним висновок суду першої інстанції про те, що зазначений висновок не може вважатися належним доказом у справі. Такий висновок ґрунтується на неправильному тлумаченні норм права, оскільки ОСОБА_1 відмовився від огляду не з метою ухилення від встановлення стану сп`яніння, а з об`єктивних причин, пов`язаних із виконанням бойового завдання. При цьому працівниками поліції було надано йому недостовірну інформацію щодо можливості самостійного проходження огляду протягом двох годин, що свідчить про порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння та вказують на формальний підхід службових осіб до виконання його норм.

Вимогами ст. 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За таких обставин, постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. задовольнити.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2025 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя