ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/1692/25

Провадження №3/943/819/2025

28 жовтня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши в приміщенні суду матеріали, які надійшли від заступника начальника відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , -

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

25 серпня 2025 року о 01 год. 27 хв. на вулиці Львівська, 42 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, а клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відтак, на підставі ст. 268 КУпАП, дану справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини другої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне порушення серії ЕПР1 №433364 від 25.08.2025, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинене ним повторно протягом року; медичним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №94 від 25.08.2025, яким за результатами огляду ОСОБА_1 підтверджено те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, як доказ повторності органом поліції долучено до справи довідку старшого інспектора САП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Оксани Тарасовської від 27.08.2025, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Перегноїв Львівського району Львівської області, притягався 14 квітня 2025 року Золочівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння ним 30.03.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є належним і допустимим доказом згідно п. 4, п. 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/2785.

Також вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доводиться постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5563787 від 25.08.2025, якою підтверджено те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, у зв`язку із чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 510 грн.

Окрім вищенаведених доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доводиться також долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск DVD-R), із яких слідує, що ОСОБА_1 було зупинено на вулиці Львівська у місті Буську Золочівського району Львівської області, оскільки він керував транспортним засобом під час дії комендантської години, а також виявлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи непристебнутим ременем безпеки, а також працівниками поліції встановлено факт повторного протягом року керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чого ОСОБА_1 на місці події не заперечував, після чого поліцейський роз`яснив водію його права та повідомив про винесення щодо нього постанови про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем пасивної безпеки, із накладенням штрафу в сумі 510 грн., проти чого ОСОБА_1 на місці події не заперечував. Крім того, як об`єктивно слідує із дослідженого відеозапису події, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що виявив у останнього запах алкоголю з порожнини рота, після чого запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», від чого ОСОБА_1 відмовився та виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі, після чого працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Буська ЦРЛ», на що ОСОБА_1 погодився та пройшов такий огляд у вказаному медичному закладі, де за результатами огляду підтверджено те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що лікарем складено відповідний медичний висновок №94 від 25.08.2025. Після цього поліцейським складено щодо ОСОБА_1 адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП, який направлено на розгляд Буського районного суду Львівської області.

Вказані докази суд вважає об`єктивними, логічними та послідовними, що підтверджують факт повторного протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знайшло своє підтвердження у ході розгляду цієї справи.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Санкцією частини другої статті 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

В силу приписів частини першої статті 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Також частиною першою статті 29 КУпАП передбачено, що конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Однак, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а тому оплатне вилучення транспортного засобу, як вид адміністративного стягнення, у цьому випадку не може бути застосоване щодо правопорушника.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що з метою виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак без оплатного вилучення транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів що підтверджують перебування транспортного засобу в приватній власності порушника ОСОБА_1 .

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 28, 29, 34, 35, 40-1, 130, 245, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288, 299, 301, 304, 307, 308 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови складено: 30.10.2025 року.

Суддя І. Б. Кос