справа № 631/1099/25
провадження № 3/631/592/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшли адміністративні матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/1099/25 (провадження № 3/631/592/25) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Через канцелярію суду ОСОБА_1 надав письмові пояснення, з яких вбачається наступне.

Вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки скутер, не належить йому, він не передавав його дочці, і не міг дозволити їй керувати ним. Про те, що вона керувала цим засобом без належно оформлених документів на скутер та без належного оформлення права керування йому стало відомо, коли він прибув на місце вчинення донькою правопорушення.

Відповідно до протоколу серія ЕПР1 № 459856 від 20 вересня 2025 року, складного інспектором відділення поліції №3 (м. Нова Водолага) Харківського РУП №1 ГУНП Харківської області, лейтенантом поліції Багліковим Б. С., складеного щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 20 вересня 2025 року ОСОБА_2 о 16.55 год. в с. Вільхуватка вул. Привокзальна, 5, керувала мопедом, не зареєстрованим в установленому законом порядку, дане правопорушення було повторним протягом року, 15 травня 2025 року було складено протокол ЕПР1 № 331318, чим порушила п. 30.1 Правил дорожнього руху - власники технічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) у уповноваженому органі, за що передбачена відповідальність, відповідно до ч. 7 ст. 121 КУпАП.

За рапортом інспектора СРПП відділення поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта Баглікова Б. від 20 вересня 2025 року, він, ОСОБА_1 , у зв?язку зі своїми обов?язками опікуна, був опитаний та відвідав з екіпажем поліції місце перебування неповнолітньої ОСОБА_3 , яка є вихованкою дитячого будинку сімейного типу, який створено ним відповідно до Разпорядження № 222 від травня 2018 року Нововодолазької районної державної адміністрації Харківського району.

Того ж дня, 20 вересня 2025 року було складено протокол серії ЕПР 1 №459961 щодо нього у скоєнні правопорушення, а саме, передача керування транспортним засобом скутера Honda AF-61, без державного номерного знаку своїй неповнолітній дочці ОСОБА_2 , яка не має права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п.2.2 Правил дорожнього руху, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ним була проведена бесіда із донькою, просить врахувати, що діти, які знаходяться в дитячому будинку сімейного типу, є дітьми, батьки яких позбавлені батьківських прав. Їм тяжко звикати до сімей, прийомних батьків, яким вони передані. Ці діти потребують особливої уваги, тепла, тому покарання у їх сім?ї не існує.

Він має водійське посвідчення за автомобіль, який є необхідним засобом у сім?ї, для пересування по місту, відвідування лікарні в разі необхідності, придбання продуктів харчування для усієї родини. В разі позбавлення водійських прав, його сім?я опиниться у скрутному стані.

Просив розглянути справу за його відсутності.

Суддя, вивчивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 459961 від 20 вересня 2025 року вбачається, що «20 вересня 2025 року о 16 годині 55 хвилин у с. Вільхуватка, вул. Привокзальна, 5, ОСОБА_1 передав керування мопедом неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не має посвідчення водія відповідної категорії А1, чим порушив п. 2.2 ПДР України, повторне порушення протягом року, про що свідчить постанова ЕНА/4738447 від 15 травня 2025 року, чим порушив п. 2.1.а, 2.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП».

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, що унормовано ч. 2 ст. 251 КУпАП.

З аналізу наведених норм убачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, що встановлює виявлені порушення.

За протоколом Серії ЕПР1 № 459961 від 20 вересня 2025 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (а. с. 2).

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У свою чергу, адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності підлягає особа за повторне протягом року, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення це зовнішній прояв суспільно-небезпечного посягання на об`єкт, що перебуває під охороною адміністративно-правових санкцій. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Встановлення ознак об`єктивної сторони дає змогу з`ясувати наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи, належно кваліфікувати адміністративний проступок, а також розмежувати його від інших адміністративних правопорушень.

Отже, однією із обов`язкових складових є зазначення у протоколі суті адміністративного правопорушення.

Іншими словами, посадова особа має чітко вказати у протоколі діяння, що інкримінується потенційному правопорушнику, передбачене чинним законодавством і за порушення якого настає адміністративна відповідальність, у даному випадку за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Тобто, зазначити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступкуза ч. 5 ст. 126 КУпАП уповноваженою посадовою особою, що склала протокол, надано наступне:

- протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 459961 від 20 вересня 2025 року, де зазначено що «20 вересня 2025 року о 16 годині 55 хвилин у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 передав керування мопедом неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не має посвідчення водія відповідної категорії А1, чим порушив п. 2.2 ПДР України, повторне порушення протягом року, про що свідчить постанова ЕНА/4738447 від 15 травня 2025 року»;

- відеозапис про обставини події, яка відбулася 20 вересня 2025 року;

- рапорти інспектора відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Б. Баглікова від 20 вересня 2025 року;

- фототаблицю до протоколу;

- копію постанови про накладення адміністративного стягненяня по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- копію талону № 000859, з якого вбачається що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу - скутер, моделі Honda Today AF-61;

- копію розпорядження НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 222 від 15 травня 2018 року про створешня дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , влаштування малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та переведення з прийомної сім?ї малолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя ураховує, що в рішенні по справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, в розумінні ЄСПЛ, беззаперечно, обумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя доходить висновку, що адміністративний матеріал не містять об`єктивних належних доказів, які б доводили зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 459961 від 20 вересня 2025 рокуфакти та події.

Тобто, упоноваженою посадовою особою, що склала протокол про про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 не було долучено доказів, які б відповідно до вимог КУпАП, були необхідні для доведення факту скоєння адміністративного правопорушення, а саме, доказів які б підтверджували передання ОСОБА_1 керування мопедом неповнолітній ОСОБА_2 до суду не надано, щоробить неможливим прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За приписами ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанов у про закриття справи (п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП).

За ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

В зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 9, ч. 5 ст. 126, 245, 247, 251, 251, 254, 256, 268, 278, 280, 283 285, 287, 291, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко