ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2747/25 Справа № 192/1727/25 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Снігура Анатолія Степановича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

За обставин встановлених судом, ОСОБА_1 , будучи депутатом Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме 10.06.2024 о 23 год 06 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а саме 10.06.2024 о 23 год 34 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи депутатом Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме 10.06.2024 о 23 год 40 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що посилання суду на те, що днем вчинення правопорушення слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення 30.06.2025 року, є помилковим, оскільки ґрунтується не на правовій позиції. Фактичним днем виявлення правопорушення є 05 лютого 2025 року, а тому на момент розгляду справи спливли строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та прокурор в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Захисник Снігур А.С. підтримаа апеляційну скаргу, просиа її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та в апеляційній скарзі не оскаржується.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що фактичним днем виявлення правопорушення є 05 лютого 2025 року, а тому на момент розгляду справи спливли строки, передбачені ст. 38 КУпАП у є безпідставними з огляду на таке.

Так, складанню протоколу про адміністративне правопорушення передувала передбачена антикорупційним законодавством перевірка, а саме уповноваженими особами вживалися заходи, спрямовані на виявлення ознак правопорушення на підставі яких і складено протокол.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою уповноваженою на складання протоколу зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, початком строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід вважати дату виявлення правопорушень 30 червня 2025 року - дати складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що за правилами ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, а тому з огляду на встановлені фактичні обставини, датою виявлення правопорушення слід вважати 30 червня 2025 року, у зв`язку з чим оскаржувана постанова ухвалена 26 вересня 2025 року, в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 396 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Снігура Анатолія Степановича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун