Справа № 447/3652/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/1495/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Ратича Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Ратича Т.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 15 вересня 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою 11.12.2024 о 06 год. 36 хв. у м. Новий Розділ по вул. Ходорівській, 3 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Сітроен-Джампер», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер-Алкотест 6810», тест №3960 від 11.12.2024, результат 1,21% проміле, чим порушив п.2.9.а. ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Ратич Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 15 вересня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що не погоджується з винесеною постановою.

Зазначає, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є громадянином Республіка Польща, який не володіє українською мовою достатньо, щоб розуміти офіційні документи. ОСОБА_1 не було забезпечено перекладача, та не було роз`яснено належним чином його прав, також не забезпечено право на правову допомогу, що вважає порушенням та підставою для скасування постанови.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у судове засідання апеляційного суду будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Ратич Т.М. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

У суді апеляційної інстанції захисник Ратич Т.М. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Заслухавши захисника Ратича Т.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №193736 від 11.12.2025 (а.с. 1) 11.12.2024 о 06 год. 36 хв. у м. Новий Розділ по вул. Ходорівській, 3 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Сітроен-Джампер», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер-Алкотест 6810», тест №3960 від 11.12.2024, результат 1,21% %о, чим порушив п.2.9.а. ПДР. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), огляд ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та шкіри обличчя. Проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду показала позитивний результат 1,21‰, що також стверджується роздруківкою приладу (а.с. 2).

Також з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «Сітроен-Джампер», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ). Виявивши у ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський запропонував йому пройти огляд, останній погодився. За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,21 ‰. Після проходження огляду ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підписав роздруківку приладу «Драгер» та протокол.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, зауважень до змісту процесуальних документів останній не мав, тому результат такого огляду є допустимим.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є громадянином Республіки Польща, та не володіє українською мовою, як підстави для скасування постанови, апеляційний суд вважає безпідставним.

Згідно зі ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не заявляв клопотання про залучення перекладача, говорив, що йому все зрозуміло, відповідав на питання працівників поліції, повідомив, що вечері вживав пиво, погодився з результатом огляду, та вказав, що визнає вину.

Відтак, наявний у матеріалах справи відеозапис спростовує твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не розумів про що з ним розмовляють працівники поліції, як підставу для скасування постанови.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 15 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Ратича Т.М. в інтересах останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.