Житомирський апеляційний суд
Справа №293/592/25 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.
Номер провадження №33/4805/967/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бутрика О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 09 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 09 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, водій ОСОБА_1 13 травня 2025 року о 19-34 год у с-щі Черняхів, вул. Коростенська, 6 керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря нарколога із згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком Черняхівського ТМО № 12, чим порушив вимоги 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду скаржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що матеріали справи не містять доказів законності його зупинки працівниками поліції за кермом транспортного засобу. Відеозапис наданий частинами, тому є неналежним доказом. На відеозаписі не зафіксовано складення направлення водія на огляд та вручення його водію. Висновком лікаря не встановлено перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, а лише констатовано виявлені речовини (метадон та бензодіазепін) та не ознайомлено водія з ним. Зазначив, що проходить замісну метадонову терапію, приймає визначену добову дозу 100 мг метадону гідрохлорид (метафін іс), а також препарат гідазепам ІС (бензодіазепін) за призначенням лікаря, про побічні дії попереджений не був. Вважає, що його вина не є доведеною, підстав для накладення адміністративного стягнення не було.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та адвокат Бутрик О.С. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329602 від 13 травня 2025 року; направленням ОСОБА_1 на огляд на з метою виявлення стану сп`яніння від 13 травня 2025 року до Черніхівського ТМО за виявленими ознаками: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість; висновком щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в КНП «Черняхівське ТМО» від 13 травня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (метадон, бензодіазепін); результатом дослідження від 13 травня 2025 року; розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про інформування його про порядок застосування спеціального технічного засобу, про ознайомлення з вимогами ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4724214 від 13 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП; відеозаписами з портативного реєстратора поліцейського та автомобільного відеореєстратора.

На думку апеляційного суду вказані докази узгоджуються з відеозаписами з портативного реєстратора та відеореєстратора зі службового автомобіля працівників поліції, долученими до матеріалів справи, згідно яких працівники поліції рухаючись за автомобілем ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинили його, роз`яснили причину зупинки технічна несправність правого стоп сигналу та повороту. Працівник поліції перевірив багажник та зауважив на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість та виражене тремтіння пальців рук. Водію запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на який водій погодився. У приміщенні КНП «Черняхівського ТМО» водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку шляхом забору аналізу сечі з позитивним результатом огляду на вживання метадону та бензодіазепіну. Водію роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Щодо водія ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 № 329602 від 13 травня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9 «а» ПДР України та постанову серії ЕНА №4724214 від 13 травня 2025 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від керування транспортним засобом водія відсторонили.

Також наданими працівниками поліції відеозаписами підтверджено, що зупинка транспортного засобу, яким беззаперечно керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана порушенням водієм правил дорожнього руху, а саме п. 31.4.7 ПДР, працівниками поліції повідомлено про технічну несправність у його автомобілі правого стоп сигналу та в подальшому надали водію відповідні відеодокази. Тому, в даному випадку працівники поліції діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію», оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності. Зазначене підтверджується винесеною щодо ОСОБА_1 постановою серії ЕНА №4724214 від 13 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відомостей про оскарження чи скасування останньої матеріали справи не містять.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи ОСОБА_1 про не встановлення у висновку лікаря КНП Черняхівське ТМО №12 від 13 травня 2025 року перебування його у стані наркотичного сп`яніння є надуманими та суперечать п. 10 (а) вказаного висновку, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння у зв`язку із виявленими у його сечі бензодіазепіну та метадону. Висновок лікаря з результатами огляду надавався ОСОБА_1 для ознайомлення, проте не погодившись з результатом, від підпису він відмовився, що спростовує його доводи про не надання можливості ознайомлення із висновком та вручення його копії.

Крім того, скаржником не надано жодних доказів на спростування медичного висновку. Як не надано і доказів, що лікар КНП «Черняхівське ТМО» Черняхівської селищної ради ОСОБА_2 , який склад вказаний висновок, не має права проводити вказані обстеження.

Вказаним висновком підтверджено перебування ОСОБА_1 під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ОСОБА_1 підтвердив, що проходить замісну метадонову терапію, вживаючи щоденно 100 метадону гідрохлориду (метафін ІС), про що надав копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого та копію листка призначень (а.с. 23, 27). А також ОСОБА_1 не заперечував, що приймає препарат Гідазепам ІС, який є похідним бензодіазепіну.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, відповідно до інструкції до медичного препарату Гідазепам, вказані таблетки мають здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами, а у період лікування слід утриматись від діяльності, що потребує підвищеної уваги та швидкої реакції, якою є керування автомобілем.

Відповідно до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», метадон (фенадон) віднесений до наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу.

Згідно інструкції до Метафін ІС, похідним якого є метадон, названий препарат може чинити виражений вплив на здатність керувати автотранспортом або іншими механізмами, оскільки може викликати появу сонливості та знижувати концентрацію уваги.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто у даному випадку, якщо особа проходить замісну терапію, йому заборонено керувати транспортним засобом, оскільки метадон віднесений до наркотичних засобів, а бензодіазепін впливає на увагу та швидкість реакції.

Зазначені вище докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а відеозапис хоча й наданий частинами, проте є послідовним та відображає усі обставини для встановлення істини у справі, та відповідає п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовано складений інспектором поліції відповідно вимог ст. 256 КУпАП на підставі зазначеного висновку від 13 травня 2025 року щодо результатів медичного огляду складений з дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено в медичному закладі, що відповідає Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, якою встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушення прав ОСОБА_1 під час його огляду у медичному закладі.

Вказаний огляд в медичному закладі проводився у строк та порядку, передбачених ст. 266 КУпАП, у присутності поліцейського.

На думку апеляційного суду, заявлені під час апеляційного розгляду доводи, викладені в апеляційній скарзі правильності висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які містяться в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, отже підстави для її скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 09 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь