Справа № 277/1411/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 жовтня 2025 року селище Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Т.Г. Корсун, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2025 року о 23 год. 45 хв. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 в нічний час стукав по вікнах та порозкидав складені дрова чим вчинив дрібне хуліганство, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свою вину визнав, просив суворо не карати.

Зважаючи на викладені обставини, ураховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим розглядає справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які у відповідності до ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №464616 від 28.10.2025 року, який складений уповноваженою на те службовою особою у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.10.2025;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 від 23.10.2025 в якому остання описали обставини вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП;

- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 від 28.10.2025 в якому останній підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, свою вину визнав.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ст.173 КУпАП, оскільки він порушив громадський порядок і спокій громадян.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчинення адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, якому встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, ступінь його вини, те, що наслідки вчиненого ним правопорушення не є значними, матеріальної шкоди не завдано, вказане правопорушення не потягло за собою будь-яких тяжких наслідків, майновий стан, вік, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: вину визнав, щиро розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також відсутність обставин, що обтяжують стягнення, з огляду на наведене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для його виправлення та досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за малозначністю та закриття провадження у справі, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 401, ст.173, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП за малозначністю та обмежитися усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяТ. Г. Корсун