Справа № 214/6097/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участю: секретаря судового засідання Попкової Ю.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лисенка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2025 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361316 від 14 червня 2025 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 14 червня 2025 року о 09.08 год. водій ОСОБА_1 , рухаючи по просп. Університетський, буд. 47, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродня блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження повного огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.9 «а» ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лисенко О.А. в судовому засіданні пояснив, що зі змісту фрагменту відеозапису (clip-8) не можливо встановити ні дату ні час руху транспортного засобу, яким керував його підзахисний, а також не можливо встановити яким технічним засобом зафіксовано рух цього транспортного засобу, що свідчить про недопустимість зазначеного вище доказу. В подальшому, зі змісту відеозапису (clip-0) слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», для перевірки можливого перевезення заборонених речей, при цьому, матеріали справи не містять доказів таких обставин, як і не містять відомостей про причетність ОСОБА_1 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, що свідчить про безпідставність зупинки транспортного засобу. Крім того, зі змісту відеозапису (clip-0) слідує, що о 09:12 год. ОСОБА_1 пред`явлено вимогу на проходження огляду в медичному закладі, не дочекавшись від останнього конкретної відповіді, відбулось спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції без відеофіксації розмови, під час якого на його підзахисного відбувся психологічний тиск, що зафіксовано на відеозаписі.

Разом з тим, захисник ОСОБА_1 адвокат Лисенко О.А. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке підтримав та просив задовольнити. Зі змісту зазначеного клопотання слідує, що після чергової пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 висловив категоричну згоду на проходження повного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (час 09:46). Однак після психологічного тиску про можливість відвезення ОСОБА_1 до ТЦК та СП, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку із не бажанням прослідувати до ТЦК та СП.

В подальшому захисник ОСОБА_1 адвокат Лисенко О.А. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши попередню висловлену позицію про закриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лисенка О.А., з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, оскільки їх участь у судовому засіданні при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, враховуючи подану захисником заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, врахувавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R , дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані сп`яніння, що встановлено за результатами проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського, за умови очевидної наявності ознак сп`яніння. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому, склад правопорушення за ст.130 КУпАП передбачає наявність спеціального суб`єкта водія.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361316 від 14 червня 2025 року слідує, що водію ОСОБА_1 інкримінується керування 14 червня 2025 року о 09.08 год. транспортним засобом марки Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , по просп. Університетський, буд. 47, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук; розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.9 «а» ПДР України. Зазначені обставини зафіксовані на нагрудний відеорегістратор підвищеної міцності VB 400 та бодікамери №№475855, 475847, 477969. Також в протоколі ОСОБА_1 по суті свої пояснень зазначив, що надасть пояснення в суді.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , 14 червня 2025 року о 09.08 год. зафіксований на фрагменті відеозапису на диску DVD-R (clip-8).

Оглядом фрагменту відеозапису під назвою clip-0 встановлено, що причина зупинки ОСОБА_1 є посилання на необхідність перевірки перевезення заборонених речовин, з посиланням на положення ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому положенням п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

В подальшому, без пред`явлення водію ОСОБА_1 будь-яких відомостей або інформації про обставини зазначені в п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», працівниками поліції був безпідставно проведений огляд транспортного засобу Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , з подальшою перевіркою документів ОСОБА_1 на право керування та володіння вищезазначеним транспортним засобом.

При цьому, починаючи з 09.11 год. на місці зупинки транспортного засобу, працівник поліції пред`явив претензію про тремтіння рук у ОСОБА_1 , на що останній пояснив, що він хвилюється, оскільки працівники поліції його до цього ще не зупиняли, прямує на роботу, має червоні очі, оскільки нещодавно прокинувся, а також, що він має постійно червоний колір очей, що неодноразово було предметом перевірки такого стану його очей іншими працівниками поліції.

Згодом працівник поліції вказав, що ОСОБА_1 має блідий вигляд, хоча на відеозаписі з моменту зупинки транспортного засобу, очевидним є звичайний рожевий колір обличчя водія ОСОБА_1 , що викликає сумнів в позиції працівника поліції.

Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що взагалі не вживає будь-яких заборонених речовин та алкоголю, при цьому, відповідаючи на запитання спокійно та виважено.

В подальшому, працівником поліції, без пояснення будь-яких підстав, був проведений поверхневий огляд ОСОБА_1 , який добровільно надав працівникам поліції для огляду всі наявні в нього речі та документи.

Як очевидно вбачається з відеозапису, за відсутності у ОСОБА_1 явних ознак будь-якого сп`яніння, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я (9.46 год. clip-4).

При цьому, на фрагменті відеозапису clip-4 час 09.47 год. зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції з`ясовує перебування ОСОБА_1 на військовому обліку, а також пропонує останньому після проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі прослідувати до РТЦК та СП для уточнення даних, на що ОСОБА_1 відмовився проїхати до РТЦК та СП.

В подальшому, працівник патрульної поліції, намагаючись з`ясувати можливість вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин, проти чого останній категорично заперечував (09.51 год. clip-4), повторно повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри, та запропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та прослідувати до РТЦК та СП для уточнення даних, на що ОСОБА_1 відмовився проїхати до РТЦК та СП.

При цьому зі змісту всього відеозапису подій не вбачається підстав вважати, що за встановлених обставин ОСОБА_1 очевидно мав будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки поведінка останнього була адекватною, врівноваженою, прогнозованою, він виконував вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів, логічно відповідав на поставлені питання, перепадів настрою, або реакцій на слова та дії працівників поліції не демонстрував.

Проводячи аналіз подій, зафіксованих на відеозаписі, та позиції сторони захисту про наявний психологічний тиск на ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позиція сторони захисту є обґрунтованою та не виключає такого факту, а недотримання працівниками поліції вимог Закону та інших нормативно-правових актів вказує на існування обґрунтованих сумнівів наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, як підстав для повторного пред`явлення вимог останньому пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису є очевидним факт, що зупинка транспортного засобу марки Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , який рухався по просп. Університетський, буд. 47, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, під керуванням ОСОБА_1 , була безпідставною та не мала на меті першочергову перевірку наявності у водія цього транспортного засобу ознак сп`яніння, оскільки підстави для цього поза розумним сумнівом не було.

При цьому, поведінка ОСОБА_1 відповідала вимогам Закону та поза розумним сумнівом не свідчила про наявність підстав для вимоги працівника поліції пройти огляд останньому на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Всі інші надані суду докази, додані до протоколу, суд оцінює критично, як такі що не спростовують зроблених ним висновків.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ Авшар проти Туреччини). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази у справі, суд встановив, що матеріали справи поза розумним сумнівом не доводять факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко