Справа № 632/1169/25
провадження №3/632/458/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., за участю секретаря судового засідання Боровок Т.П., захисника Бреславець М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2025 року о 00 годин 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи біля будинку № 8 на вулиці Соборній у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

У судові засідання ОСОБА_1 жодного разу не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Водночас, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, але за участю його захисника.

Участь в судовому розгляді приймала захисник адвокат Бреславець М.Г.

Із доводів та клопотання захисника Бреславець М.Г. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було подано 27 жовтня 2025 року, вбачається, що останній свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення, не визнав.

Разом із цим захисник вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, у тому числі й факту здійснення ним керування транспортним засобом, а також через порушення Закону, що були допущені поліцейськими при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення.

Основними аргументами захисника є такі:

- відсутність факту керування транспортним засобом, зокрема відсутність безперервної відеофіксаці моменту руху, здійснення керування автомобілем та процесу його зупинки;

- одночасно захисник зазначила, що зупинка транспортного засобу була проведена без законних підстав;

- допущенно порушення процесуальних гарантій військовослужбовця та відсутність представників Військової служби правопорядку;

- поліцейським порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, зокрема не здійснено пробний забір повітря при використанні спеціального технічного засобу;

- огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року, та вимог ст. 266-1 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи щодо ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, в порушення ч. 6 ст. 255 КУпАП та Наказу Міністерства оборони України № 612 від 11.10.2018 «Про затвердження Положення про органи ВСП у Збройних Силах України», складені поліцейськими, а не представниками Військової служби правопорядку та іншими уповноваженими особами Міністерства оборони України, тобто не уповноваженими особами та з порушенням спеціально визначеної процедури;

- представники Військової служби правопорядку на місце події викликані не були, жодних доказів про повідомлення цієї служби матеріали справи не містять;

- відсутність ознак сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, які саме ознаки алкогольного сп`яніння спостерігалися у ОСОБА_1 .

Окрім цього, ці спостереження не були зафіксовані лікарем-спеціалістом, не підтверджені результатами огляду, аналізами або висновком медичної установи;

- відсутність направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я;

- порушено порядок відеофіксації відеозаписи створені з невстановленого технічного пристрою, які не містять обов`язкових ідентифікуючих ознак, є не повними і не безперевними;

- поліцейським особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не роз`яснені її права.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими документами, тощо.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, за наведених вище обставин, повністю підтверджується сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 372952 від 26 червня 2025 року, з якого вбачається, що у цей день о 00 годин 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу будинку № 8, що розташований на вулиці Соборній у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за результатами проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager 6810» - тест № 438, результат огляду 1.62 проміле, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху, а також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, із пояснень допитаного за клопотанням захисника у якості свідка ОСОБА_2 посадової особи, що склала протокол про адміністративне правпорушення, який станом на 26 червня 2025 року обіймав посаду інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, вбачається, що в ніч на 26 червня 2025 року він перебував на чергуванні.

В ході патрулювання у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, у складі екіпажу патрульної поліції, знаходився біля магазину «BonAppetit», що розташований на привокзальній площі.

З цього магазину вийшло три особи чоловічої статі з ознаками алкогольного сп`яніння, які сіли у автомобіль TOYOTA AVENSIS, та незважаючи на присутність двох екіпажів патрульної поліції, зокрема п`ятьох поліцейських, поїхали.

За таких обставин та оскільки зазначений транспортний засіб рухався під час дії комендантської години, то він був зупинений поблизу будинку № 8 на вулиці Соборній у місті Златопіль Лозівського району Харківської області.

Одразу після зупинки він підійшов до транспортного засобу та встановив, що автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював керування саме ОСОБА_1 , який перебував на місці водія, вийшов із автомобіля через передні двері водія та не заперечував той факт, що він є водієм і здійснював керування зазначеним транспортним засобом.

В салоні автомобіля перебувало ще дві особи.

Під час спілкування з водієм автомобіля TOYOTA AVENSIS ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів, про що йому й було повідомлено.

У подальшому виявлені ознаки алкогольного сп`яніння були зафіксовані у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У зв`язку із цим водію ОСОБА_1 , зокрема і ним, свідком, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу із використання спеціального технічного засобу або у закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовся.

За результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Результати огляду водія ОСОБА_1 були зафіксовані у відповідному акті.

Оскільки ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом та за результатами огляду було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушив п.п. «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху, то відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних зауважень щодо процедури проведення огляду, складання матеріалів та протоколу про адміністративне правопорушення, їх змісту, ОСОБА_1 не мав.

Також свідок пояснив, що оскільки було встановлено, що водій ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то про зазначені вище події телефоном було повідомлено Військову службу правопорядку, зокрема куратора Златопільсокї міської територіальної громади, який на місце події не прибув.

При цьому ОСОБА_3 зауважив, що жодного разу представники Військової служби правопорядку на місце події, у тому числі для присутності при складанні протколів про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців, не прибували.

Зазначені вище події були зафіксовані шляхом здійснення відеозаписів на нагрудні камерами поліцейських.

Згідно із відеозаписами №1 і №2, що узгоджуються з поясненнями особи, яка була допитана у якості свідка, 26 червня 2025 року о 00 годин 06 хв. (час відповідно до нагрудної камери поліцейського), екіпажем патрульної поліції, до складу якого входив ОСОБА_3 , на вулиці Соборній у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, шляхом подання сигналу проблисковими маячками та звукового сигналу, був зупинений транспортний засіб автомобіль TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому на місці водія перебував ОСОБА_1 , а у якості пасажирів дві особи чоловічої статі.

При цьому ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки, яка полягала в тому, що він, керуючи транспортним засобом близько 00 годин 05 хв., порушив комендантську годину, зокрема пересувався містом на автомобілі під час дії комендантської години.

Із змісту розмови між ОСОБА_1 і поліцейським, який одразу підійшов до зупиненого транспортного засобу, вбачається, що саме ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На запитання поліцейського про підстави перебування на вулиці під час дії коменданстьскої години ОСОБА_1 повідомив, що він приїхав у магазин придбати алкогольні напої, тобто підтвердив факт керування транспортним засобом.

До цього ж поліцейськими згідно із наданим водієм документами, була встановлена його особа, яким виявився ОСОБА_1 .

Тобто, останній мав при собі та надав поліцейським документи, які повинен мати при собі водій - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документ, що посвідчує право на керування транспортним засобом.

Водночас, особи, які перебували у автомобілі TOYOTA AVENSIS в якості пасажирів, не повідомляли поліцейським про те, що керування цим транспортним засобом здійснював хтось із них.

Разом із тим ОСОБА_1 , на неоднаразові вимоги поліцейського, який повідомив йому, що у нього є підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу.

Факт вживання алкогольних напоїв підтвердив і сам ОСОБА_1 (відеозапис № 2 час 0:13:28).

В той же час поліцейським, під час висловлювання відповідних вимог, ОСОБА_1 було роз`яснено, що він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.

У відеозаписаз № 3, № 4, № 5, № 6 зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, зокрема момент проходження тесту на газоаналізаторі та його результат 1.62 проміле.

Як вбачається із досліджених даних, ОСОБА_1 погодився із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, жодних зауважень, в тому числі про те, що він не здійснював керування транспортним засобом, не мав.

Із змісту відеозапису № 13, вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським були роздруковані на папері показники спеціального технічного засобу, та складені: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; протокол про адміністративне правопорушення, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений особисто під підпис.

Зауважень щодо процедури складання документів, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту, ОСОБА_1 не мав. Факт здійснення керування транспортним засобом за вказаних вище обставин не заперечував.

Щодо доводів захисника про те, що вказані відеозаписи не можуть бути використані як докази, оскільки відеозаписи подій створені з невстановленого технічного пристрою, який не містять обов`язкових ідентифікуючих ознак, є не повними і не безперевними, то суд визнає їх безпідставними, з огляду на таке.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення наявні посилання на відеозаписи, як на доказ вчинення правопорушення.

Із відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 з самого початку був проінформований поліцейськими про здійснення відеозапису подій за його участю.

Крім того, відеозаписи події, що знаходяться на диску, містять достовірні дані про: дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу, встановлення підстав для проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, пропозицію останньому з боку поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, дій поліцейських та ОСОБА_1 при проведенні огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, фіксацію його результатів, складання документів, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж відеозаписи, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд вважає доказами, що отримані у законний спосіб, які містять інформативний, позбавлений упередження характер, є послідовними і містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

При цьому зазначені відеозаписи відповідають фактичним обставинам та повністю узгоджуються з іншими доказами у справі.

Разом із тим, як вбачається із згаданого диску, наданого працівником поліції, на такому зафіксовані тринадцять файлів відеозапису, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Роздруківкою на папері показників спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які були складені за результатами відповідного огляду, підтверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з цих документів вбачається, що останній був ознайомлений із ними особисто, погодився із їх змістом, що засвідчив своїм підписом.

Щодо посилання захисника на незаконність дій поліцейських при проведені огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі: про не здійснення пробного забору повітря при використанні спеціального технічного засобу, про не зазначення ознак алкогольного сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення, про нескладання направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом ст. 266 КУпАП, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), зазначеної Інструкції - вимога з боку поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України пройти огляд, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння, може мати місце лише у випадку, коли є підстави вважити, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого перелічені у п. 3 Інструкції.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із сукупності наведених вище доказів, зокрема акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 будучи особою, яка здійснювала керування транспортним засобом, мав такі ознаки алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

За таких обставин у поліцейського було достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що давало йому право вимагати від нього як особи, яка керувала транспортним засобом, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу породжувало відповідний обов`язок для водія ОСОБА_1 , що передбачено пунктом 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.

Згідно із положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають, окрім іншого, у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, які на даний час визначені наведеною вище Інструкцією.

Згідно із пунктами 3 6 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пунктами 6, 7 Розділу І та пунктами 1, 4, 5, 7, 10 Розділу 2 Інструкції (у редакції станом на 26 червня 2025 року) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведені норми та встановлені фактичні обставини, суд доходить висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використання спеціального технічного засобу, а також фіксація його результатів, були проведені поліцейськими з дотриманням порядку, який встановлений наведеними вище нормативно правовими актами, отже їх відповідні дії є законними, а результати отримані внаслідок його проведення належними та допустимими доказами.

Разом із цим суд зазначає, що процедура проведення огляду водія поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу не передбачає відібрання у особи щодо якої проводиться такий огляд будь - якого біологічного середовища, у тому числі крові.

Водночас, якщо ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, був незгоден з результатами огляду, проведеного поліцейським, він мав право пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Однак, як вбачається із відповідних відеозаписів, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобі та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським, та не заявляв про бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

За таких обставин суд доходить висновку, що доводи захисника про неправомірність дій поліцейських під час проведення огляду ОСОБА_1 , є неспроможними.

Водночас, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Міжповірочний інтервал (підчас якого проводиться калібровка) для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвітку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 (один) рік.

Таким чином, відомості проведеного огляду роздруківка принтера Drager Mobile Printer, серійний заводський № ARBL-5037 тесту № 438, що здійснений 26.06.2025 року о 00 годин 14 хв. за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» серійний заводський № ARBL-0634 під час проведення огляду ОСОБА_1 є належним доказом, відповідно до якого було встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі становить 1.62 проміле.

А тому, доводи захисника про те, що поліцейським не був проведений контрольний замір навколишнього повітря перед тестуванням, що є обов`язковою процедурою для виключення впливу сторонніх факторів, не є слушними. Тим більш, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду та не скористався перевіркою його результатів шляхом подальшого проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Разом із тим суд зазначає, що положеннями ст. 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Отже, ОСОБА_1 у разі своєї незгоди з процедурою проведеного поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням такого спеціального технічного засобу як газоаналізатор «Alcotest Drager 6810», мав право оскаржити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, однак, таким правом не скористався.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази звернення до керівництва УПП ДПП в Харківській області, з підстав порушення поліцейськими порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з неправильним застосуванням технічного приладу.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем, а тому відповідно до ст. 266-1 КУпАП, огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння не належить до повноважень працівників поліції, а віднесено до компетенції органів Військової служби правопорядку, суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті захисником законодавства, а тому до уваги не приймає, виходячи з такого.

Так, положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, передбачений спеціальною нормою закона ст. 266 КУпАП, якою право на проведення огляду надано лише поліцейським, а не посадовим особам, уповноважених на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння здійснювався в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього такий порядок порушений не був.

Відповідно до рапорту інспектора патрульної поліції під час здійснення 26 червня 2025 року о 00 годин 10 хв. патрулювання міста Златопіль Лозівського району Харківської області, на вулиці Соборній, біля будинку № 8, у зв`язку із тим, що настала комендантська година, був зупинений автомобіль марки TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Під час спілкування з водієм у останнього були встановлені ознаки алкогольного сп`янінні - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810». Результат позитивний - 1.62 проміле. Тест № 438. Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не заперечував. З результатами тесту згоден.

Після чого щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 було відсторонено від керування зазначеним вище транспортним засобом.

Згідно із довідкою щодо наявності посвідчення водія, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке у нього було вилучено 02 серпня 2024 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посвідчення водія знаходиться на зберіганні в Управлінні патрульної поліції Харківської області.

Таким чином, суд, оцінивши у сукупності дані, що містяться у письмових доказах та відеозаписах, вважає встановленим, що 26 червня 2025 року о 00 годин 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи біля будинку № 8, що розташований на вулиці Соборній у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Той факт, що ОСОБА_1 здійснював керування зазначеним транспортним засобом за наведених вище обставин підтверджується також тим, що після зупинки автомобіля останній перебував на місці водія; транспортний засіб, який належить іншій особі, перебував у його володінні; з моменту зупинки та надалі, аж до часу судового розгляду даної справи, ОСОБА_1 не тільки не заперечував факту керування, але й підтверджував його; під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 ідентифікував себе саме як водій: на вимогу поліцейських пред`явив документи, про які йдеться вище, що зберігав при собі, погодився пройти та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окремо слід зазначити, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був виявлений та зупинений поліцейськими внаслідок їх цілеспрямованих дій, зокрема в результаті переслідування водія, який порушив комендантську години, а не під час перебування у режимі звичайного патрулювання.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що доводи захисника про те, що відсутній (не доведений) факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом, є неспроможними, оскільки не тільки не ґрунтуються на доказах, але й спростовуються достовірними даними, які містяться у наведених доказах, що взяті в основу постанови.

Доводи захисника про те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була проведена без законних підстав не відповідають дійсності, оскільки із відеозаписів вбачається, що автомобіль поліцейськими був зупинений під час дії комендантської години, про що водій був проінформований, що у свою чергу відповідає законодавчо визначеній підставі, передбаченій п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому у разі вчинення ним адміністративного правопорушення, працівники поліції зобов`язані були викликати представників Військової служби правопорядку, які й були уповноважені скласти відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, то суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписів, протоколу про адміністративне правопорушення та довідки надаваної захисником вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем.

Як зазначалося вище за змістом ст. 266-1 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах (вулицях) загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Під час судового розгляду встановлено, що 26 чернвя 2025 року о 00 годин 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Соборній у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де й був зупинений поліцейськими, тобто перебував поза межами території будь-якої військової частини.

Також, ОСОБА_1 не надав відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля, під його керуванням, він виконував обов`язки військової служби, а навпаки працівникам поліції пояснив, що приїхав у магазин придбати алкогольні напої.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, якими можуть бути й військовослужбовці, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають у конкретно визначених місцях. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. Отже, доводи захисника з цього приводу є безпідставними.

Водночас, матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який належить на праві власності ОСОБА_4 , а не транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань.

Також не надано жодних беззаперечних відомостей про те, що 26 червня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби.

Крім того, у пункті 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 255 КУпАП «Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення» передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, зокрема суддями міськрайонних судів, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, окрім іншого, за ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, окрім іншого, ст. 130 КУпАП.

Разом із цим, відповідно до ст. 255 КУпАП, посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України уповноважені складати відповідні протоколи лише про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків за статтями 44, 123, 172-10, 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 КУпАП.

Посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про (правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, передбачені ч. 5 ст. 122, ст.122-2, ч. 3 ст. 123, ст. 124 КУпАП, а також про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, складений правомірно та уповноваженою службовою особою - інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Отже відповідні доводи захисника не ґрунтуються на законі, а тому судом не приймаються.

Доводи захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 працівником поліції його прав та обов`язків також є неспроможними та спростовуються сукупністю відомостей, що є наявними в матеріалах справи.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою на те службовою особою інспектором СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, майором поліції Котовчихиним В.О., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

При цьому суд вважає, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу та свідчить про відповідальність за його зміст, що вочевидь спростовує доводи захисника в цій частині.

Більш того, з відеозапису від 26 червня 2025 року вбачається, що працівник поліції під час складання протоколу роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Суд вважає не обґрунтованими доводи захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначені встановлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки такі ознаки у протоколі зазначаються у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я пункт 8 Порядку.

Щодо нескаладання направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Направлення на огляд водія до закладу охорони з метою огляду на стан сп`яніння, складається для закладу охорони здоров`я у разі згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу відповідного огляду.

Враховуючи, що водій ОСОБА_1 не виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, у поліцейських були відсутні підстави для складання направлення до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду.

Водночас, суд доходить висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із недоведеністю, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, а відтак, клопотання захисника про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення, задоволенню не підлягає.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9. Правил дорожнього руху визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП, та настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши і оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя:Г. М. Васянович