КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/5139/25 Суддя І інстанції - Казмиренко Л.В.
Провадження № 33/824/3587/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Процика Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови судді, 24 березня 2025 року о 07 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Верхній Вал, 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,98 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Процик Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2025 року, мотивуючи клопотання тим, що апеляційна скарга була подана фактично із затримкою в 11 хв. через некоректну роботу підсистеми «Електронний суд», що не залежало від волі захисника.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що суддя місцевого суду у постанові посилається на відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції, як на єдиний доказ факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, з яких нібито вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 24.03.2025 о 07:30:00.

Втім, з такими висновками суду сторона захисту категорично не погоджується, оскільки з досліджених відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції взагалі не вбачається факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а зафіксовано лише як 24.03.2025 о 07:23:03 працівник поліції звертається до ОСОБА_1 , який у той час знаходився у салоні автомобіля у нерухомому стані на парковці, а о 07:30:00 ОСОБА_1 , перебуваючи біля автомобіля, веде розмову з працівниками поліції.

Так само, як зазначає апелянт, на відеозаписах не зафіксовано, що працівники поліції, як уповноважені на те особи, зупинили транспортний засіб за адресою, вказаною у протоколі, саме під час його руху у відповідності до вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та належним чином встановили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Також апелянт вказує, що матеріали справи не містять даних, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та того, що транспортний засіб передавався іншій особі.

Таким чином, на думку апелянта, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпААП.

Крім того, апелянт наголошує, що сторона захисту у суді першої інстанції вказувала на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено не у встановленому порядку з огляду на те, що вимоги працівників поліції на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння були необґрунтованими, так як ними не було виявлено у ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння, які вказані у Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Аналізуючи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції слідує, що працівник поліції лише оголошує, що він чує «перегар», про запах алкоголю з порожнини мова не йде, як на відеозаписах, так і постанові, втім відповідно до Інструкції також виду ознаки алкогольного сп`яніння не вказано, а тому суддя місцевого суду дійшла хибного висновку про законні підстави проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З приводу вирішення питання про поновлення строку на оскарження постанови, то слід зазначити, що як вбачається з картки руху заяви, апеляційна скарга була надіслана до суду 03.06.2025 о 00:11, тобто лише на 11 хв. пізніше встановленого строку, у зв`язку з чим та з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2025 слід поновити.

З приводу суті апеляційної скарги слід вказати, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.9 (а) ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №280062, згідно якого 24 березня 2025 року о 07 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Верхній Вал, 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,98 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала, і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАПі який він підписав протокол без жодних зауважень.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються чек-листом приладу «Drager alcotest 6820», результат позитивний - 0.98 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано результат тестування і наявність стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , який також містить підпис ОСОБА_1 , що посвідчує згоду з результати тесту; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.03.2025; відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, в якому знаходився ОСОБА_1 . Транспортний засіб був заведений, із включеними фарами. Поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 на вул. Глибочицькій викинув сміття, за що поліцейський хотів зробити йому зауваження, втім не зміг зупинити. На це ОСОБА_1 , не висловлюючи будь - яких заперечень з приводу того, що він керував транспортним засобом по вул. Глибочицькій, лише показує працівнику поліції свою попельничку на підтвердження того, що в ній знаходиться окурок, тобто заперечуючи лише те, що він не викидав сміття. Під час спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. З результатом тесту у 0,98 проміле ОСОБА_1 погодився. Після цього на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність факту керування ОСОБА_1 спростовуються даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції жодного разу не заперечив факт керування транспортним засобом, повідомляв лише, що їде на роботу.

Щодо тверджень апелянта про те, що працівниками поліції не було виявлено у ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння, то вони не можуть бути взяті до уваги суду, оскільки поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що від нього чутно запах алкоголю, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, з чим ОСОБА_1 погодився.

Крім того, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.03.2025, в якому зазначено, що у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови.

З приводу доводів апелянта про те, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то вони є безпідставними, оскільки, згідно дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису вбачається, що на запитання поліцейського, чи хтось їде забрати або його або авто, ОСОБА_1 відповів, що шеф відправив за ним водія, то він поїде з ним на автомобілі. Тобто, ОСОБА_1 достовірно усвідомлював, що сідати за кермо йому не можна. Крім того, відсутність в матеріалах справи даних, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на законність прийнятого судом рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (а) ПДР України.

Інших доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9 (а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч твердженням апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, та призначив стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП яка є безальтернативною.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б могли стати підставою для скасування рішення суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника Процика Д.Г. - задовольнити.

Поновити захиснику Процику Д.Г. строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Процика Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 23 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал