Справа № 449/749/25 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О. Я.
Провадження № 33/811/1346/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Сиворога Анатолія Олександровича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 серпня 2025 року,

встановив:

постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 серпня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 ( однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 14.05.2025 року, близько 16 год 34 хв., в с. Брюховичі, вул. Центральна, 2, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу алкотестера драгер, чим порушив п.2.9.а. ПДР.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою адвокат Сиворог А.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що працівники поліції та місцевий суд проігнорували порушення права ОСОБА_1 на захист, зокрема: не роз`яснили причину зупинки, права, передбачені ст. 268 КУпАП, не з`ясували чи згідний ОСОБА_1 із результатом алкотестера та чітко не роз`яснили, що у разі незгоди із результатами алкотестера особа, що притягається до адміністративної відповідальності має право пройти повторне тестування у медичному закладі.

Звертає увагу, що суд розглянув справу у відсутність учасників, наголошуючи, що апелянти повідомлені належним чином, проте жодних викликів ОСОБА_1 та його представнику адвокату Сиворогу А.О. не надходило і матеріали справи доказів протилежного не містять.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Сиворога А.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, однак апеляційний суд вважає, що докази, на які послався суддя місцевого суду в оскаржуваній ухвалі, не можна вважати належними, допустимими та такими, що доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи (а.с.9) видно, що такий у порушення вимог п.2 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року не є безперервності.

Із оглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що працівники поліції, запитують ОСОБА_1 чи керував він транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», номерний знак « НОМЕР_1 », на, що останній ствердно відповів, що керував. Надалі працівник поліції у категоричній формі повідомив ОСОБА_1 про наявність різкого запаху алкоголю із порожнини рота, на що ОСОБА_1 відповів, що алкоголю не вживав і одразу у безальнертативній формі повідомили ОСОБА_1 , що він може « продути драгер на місці, у лікарні, або відмовитися. Що ви обираєте?» (час на відеозаписі 17:01:15 сек).

Згідно вимог КУпАП працівники поліції зобов`язані були роз`яснити ОСОБА_1 порядок та спосіб здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому числі подальший порядок дій після проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних приладів (висловити згоду, в разі висловлення незгоди прослідувати до медичного закладу для повторного проведення огляду).

Так, при апеляційному розгляді встановлено і матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був не згідний із результатом огляду за допомогою технічного приладу «Драгер», оскільки не довіряв правдивості цифрових показчиків такого приладу, за обставин, викладених у протоколі. Проте він навіть не знав і не розумів, що має право проїхати до медичного закладу, у разі незгоди із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Більше того, матеріалами справи доводиться те, що працівник поліції у порушення вимог КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП,.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права на правничу допомогу

Крім того, із роздруківки тестування Alcotest 6120, прилад №ARBL 0945 вбачається, що крайнє калібруваня приладу проводилося 30 травня 2024 року, тобто цей прилад використовувався 14 травня 2025 року у порушення вимог п. 4 розділу II Інструкції щодо обов`язкового шестимісячного калібрування вимірювальної техніки, що породжує об`єктивний сумнів у результаті тестування

Разом з тим, у порушення вимог Інструкції, працівники поліції не роз`яснили водію ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наслідки відмови від проходження такого огляду, а також не забезпечили можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у разі незгоди водія із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу згідно із вимогами п.7 Розділу I Інструкції, відповідно до яких: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи зазначені порушення, які суд першої інстанції не взяв до уваги в своєму рішенні, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сиворога Анатолія Олександровича задоволити.

Постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ