Справа № 559/4243/25
Провадження № 3/559/2402/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2025 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 01.10.2025 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ВАД №754011 від 29.09.2025, ОСОБА_1 через особистий аккаунт у соцмережі «Фейсбук» нецензурно виражався та погрожував розправою у виді коментарів на адресу працівників Дубенського РВП та ОСОБА_2 , чим вчинив дії, що порушують громадській порядок і спокій громадян.

Постановою суду від 01.10.2025 даний протокол направлено до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області - для доопрацювання з наступних підстав.

Так, як вказав суду ОСОБА_1 , щодо нього ухвалою суду від 16.09.2025 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у кримінальній справі також пов`язаної з ОСОБА_2 .

З ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 16.09.2025 у кримінальній справі № 559/422/23 по кримінальному провадженні №0000222 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, вбачається, що згідно висновку повторної судово-психіатричної експертизи №217 від 13.06.2025 в даний час ОСОБА_1 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом в стадії неповної ремісії (F20.08), внаслідок чого не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Судом вирішено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати доведеним, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Застосувати стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, при доопрацюванні матеріалів уповноваженим працівникам поліції слід було витребувати матеріали експертних досліджень, у відповідному випадку забезпечити ОСОБА_1 правовою допомогою, визначитись, чи підлягає складанню протокол про адміністративне правопорушення (чи може бути розпочато адміністративне провадження) у такому випадку.

Після доопрацювання матеріали надійшли до суду 24.10.2025.

Працівниками поліції до справи долучено висновок повторної судово-психіатричної експертизи №217 від 13.06.2025 та рапорт про те, що під час складання протоколу така інформація у органу поліції була відсутня.

ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.17 КУАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховним Судом у справі № 130/2612/17 у постанові від 19 листопада 2019 року сформульовано правову позицію про те, що неосудною визнається така особа, яка під час вчинення діяння не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Висновок про неосудність особи у конкретній справі суд робить, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи (постанова Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 755/5059/19).

Так, згідно висновку повторної судово-психіатричної експертизи №217 від 13.06.2025 в даний час ОСОБА_1 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом в стадії неповної ремісії (F20.08), внаслідок чого не може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Крім того, як вказано вище, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16.09.2025 у кримінальній справі № 559/422/23 по кримінальному провадженню №0000222 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, вирішено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати доведеним, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Застосувати стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Тобто, ОСОБА_1 під час вчинення інкримінованих йому протиправних дій був в стані неосудності.

Суд не має підстав сумніватися в достовірності висновку експерта та бере такий до уваги, адже судово-психіатричну експертизу проведено у відповідності до положень Закону України «Про судову експертизу» з попередженням експертів про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у випадку неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

Наведене свідчить про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з неосудністю ОСОБА_1 , який внаслідок захворювання (параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом в стадії неповної ремісії (F20.08), не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 17, 20, 23, 33-35, 40-1, 173, 245, 247, 251-252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.3 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя О.М.Томілін