П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, 22 вересня 2025 року о 23 год 21 хв ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda CX-7, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Харківська, 4, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, показник 1.08% проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 22 вересня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 462152.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що дійсно керував наведеним автомобілем за вказаних обставин, був зупинений працівниками поліції, погодився на проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки, оскільки вважав себе тверезим, характеристик роботи приладу не знав, як і не знав своїх прав стосовно можливості пройти огляд в медичному закладі саме з метою оскарження результату та наслідків невчинення таких дій, про що не повідомили йому і працівники поліції.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.

З досліджених судом пояснень та відеозапису (які узгоджуються між собою) встановлено, що ОСОБА_1 дійсно за наведених в протоколі обставин керував транспортним засобом, після зупинки працівниками поліції йому було запропоновано пройти на місці відповідний медичний огляд за допомогою приладу «Драгер».

При цьому, дійсно ОСОБА_1 спокійною, зрозумілою мовою спілкується з правоохоронцями, виконує їх вказівки, поводиться адекватно, тобто не виявляє своєю поведінкою якихось очевидних ознак сп`яніння, хоча і не заперечує факту вживання незначної кількості пива.

Відповідно до висновку від 22 вересня 2025 року, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 склав 1,08 проміле, який у ОСОБА_1 викликав подив та він запитав про це, що свідчить про можливу незгоду з результатом.

Однак, ані матеріали провадження, ані відеозапис не містять взагалі інформації чи доказів тому, що працівниками поліції після оголошення результатів приладу було роз`яснено зрозумілою та доступною для водія мовою можливість слідування до медзакладу саме з метою спростування результату, встановленого приладом.

Натомість, з відео вбачається, що одразу після отримання результату, ОСОБА_1 фактично має сумніви щодо перебування в стані сп`яніння, але працівник поліції лише швидко та формально запитує про його згоду та не роз`яснює можливості слідування до медичного закладу у разі незгоди з результатом з метою його оспорення та отримує формальну згоду водія (який не володіє спеціальними знаннями та не знає наслідків вчинення чи невчинення тієї чи іншої процесуальної дії) та починає оформлення матеріалів.

Зі змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року вбачається, що стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений або відповідним висновком алкотесту «Драгер», або у разі незгоди з ним - відповідним висновком закладу охорони здоров`я, що кореспондує обов`язок для правоохоронця з`ясовувати вказані вище обставини, при чому не просто формально, а зрозумілою та доступною для водія мовою.

Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів згоди водія з результатами огляду, так само як і відсутність доказів спростування пояснень ОСОБА_1 щодо заперечення факту перебування в стані сп`яніння відповідного рівня, як і відсутність зі сторони поліції належного роз`яснення відповідного права на проведення огляду в медичній установі, суд розцінює як неподання належних, допустимих та достатніх доказів керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення, а отже провадження в справі, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, належить закрити, приймаючи до уваги в тому числі те, що наведені обставини зумовлюють проведення огляду з порушенням зазначених вимог закону, який на підставі ч. 6 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Таких висновків суд дійшов також враховуючи, що необізнаність особи в процедурі проведення огляду при відсутності з боку представника держави зрозумілого, доступною мовою роз`яснення відповідних прав на оскарження результату огляду, вчиненого на місці події, може бути розцінена як порушення права на захист особи.

Інші докази, долучені до протоколу, не спростовують наведених висновків суду, оскільки містять інформацію щодо процесу оформлення матеріалів, а відеозапис є більш переконливим та достовірним доказом.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Сибільов