Провадження № 33/4808/718/25
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів Л. М.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю. за участю секретаря с.з ОСОБА_1 , захисника адвоката Лютана З.Й., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Любчика С.Р. розглянув справу за апеляційною скаргою адвоката Лютана З.Й. в інтересах ОСОБА_3 (Апелянтка) на постанову Івано-Франківського міського суду від 07.10.2025 та

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Суд визнав Апелянтку винною за ст. 124 КУпАП, наклав 850 грн штрафу.

1.2. 07.08.2025 о 13.30 по вул. Івасюка, 25 в м. Івано-Франківськ, Апелянтка керуючи ТЗ «Audi E-TRON» н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не дотрималася бокового інтервалу, в результаті чого допустила зіткнення з ТЗ «HONDA CR-V» н.з. НОМЕР_2 , який рухався в правій смузі в одному і тому ж напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 .. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями Апелянтка порушила вимоги п.п. 2.3(б), п.п. 13.1 ПДР України.

2. Доводи апеляційної скарги.

2.1.Схема ДТП є некоректною і не дозволяє встановити точне місце зіткнення. У схемі зазначено два різні місця зіткнення зі слів Апелянтки та водія ОСОБА_2

2.2. Схема складена з порушенням інструкції: розташування транспортних засобів вимірювалось відносно електроопор (№305 та №307) , тоді як ширина смуг та розділювальна розмітка вимірювались відносно краю тротуару. При цьому у схемі не вказано ширину тротуару або відстань від електроопор до краю тротуару.

2.3. ОСОБА_2 стверджував, що Апелянтка різко повернула з лівої смуги у праву, внаслідок чого його автомобіль (Honda) зіткнувся з її автомобілем (Audi) «передньою лівою частиною з її передньою правою частиною». Такий опис не відповідає характеру пошкоджень. На обох автомобілях є «сліди паралельного зіткнення» (тертя) по всій бічній частині (передня та задня дверки, заднє крило), а не сліди удару під кутом у передні частини, як вказав ОСОБА_2 .

2.4. Обвинувачення (порушення п. 2.3(б) та п. 13.1 ПДР), не є конкретним, оскільки обставини, зазначені у протоколі та явно не узгоджуються із матеріалами справи.

2.5. Доказів вини іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 , не надано. Апелянт вважає, що таким чином суд вийшов за межі обвинувачення та не мав права встановлювати винуватість чи невинуватість іншого учасника. Крім того, докази вини ОСОБА_2 у матеріалах справи насправді є (копія протоколу щодо нього, схема ДТП).

Просить постанову скасувати, а провадження щодо Апелянтки закрити.

3. Доводи заперечення представника потерпілого.

3.1. Свідчення Апелянтки, що ДТП сталося у лівій смузі, суперечить схемі ДТП та відеозаписам, де обидва авто знаходяться у правій смузі.

3.2. Апелянтка порушила п. 2.10 ПДР, не зупинившись негайно на місці пригоди, а проїхавши ще приблизно 35 метрів і перемістившись з лівої смуги у праву.

3.3. Сліди тертя на авто пояснюються тим, що після первинного контакту під кутом, Апелянтка не зупинилася, а автомобіль «Honda» рухався швидше, що призвело до тертя вздовж бортів.

3.4. Апелянтка сама повідомила, що їхала в лівій смузі та хотіла прийняти в праву полосу, але не увімкнула поворот.

3.5. У матеріалах справи немає жодних доказів того, що ОСОБА_2 порушив ПДР.

Просить оскаржену постанову залишити без змін.

4. Провадження в апеляційному суді.

4.1. В судовому засіданні адвокат Лютан З.Й. підтримав апеляційну скаргу. Вказав, що вина його клієнтки не доведена. Наявність на схемі двох місць зіткнення унеможливлює встановлення того, чиї дії призвели до ДТП. Відеозапис спростовує твердження потерпілого про те, що Апелянтка рухалась перед ним, а він рухався швидше і її наздоганяв. Суд вийшов за межі розгляду справи і встановив, що доказів вини потерпілого немає.

4.2. Потерпілий пояснив, що він рухався в крайній правій смузі. Автомобіль Апелянтки рухався перед ним у крайній лівій смузі, він його наздоганяв. Перед автомобілем Апелянтки був бус і вірогідно для того, щоб його об`їхати. Апелянтка прийняла вправо і так сталось зіткнення. Він одразу ж зупинився, а Апелянтка проїхала ще 35 м і зупинилася в його (правій) смузі руху. Адвокат Любчик С.Р. вказав, що відео підтверджує маневр Апелянтки, вона зупинилася через 35 м в правій смузі руху, а автомобіль потерпілого зупинився одразу ж. Сліди на обох транспортних засобах указують, що відбулося ковзання поверхонь: у автомобілі Апелянтки пошкодження з правого боку по всій довжині, а у автомобіля потерпілого по всій довжині з лівого боку. Таке ковзання вказує на те, що саме Апелянтка не дотрималась безпечного інтервалу, оскільки зупинилася на правій смузі руху.

5. Мотиви суду апеляційно інстанції.

У цій справі є дефіцит доказів, а та доказова база, яка є, суперечлива.

На схемі точне місце події не визначене, а вказані два різні зі слів учасників ДТП. Це обумовлює дві різні протилежні версії подій, які за відсутності інших доказів є рівноцінними.

Слідова інформація (пошкодження на транспортних засобах) також не дає підстав для висновку де відбулося зіткнення, на якій смузі руху - пошкодження по всій довжині обох автомобілів можуть свідчити про те, що зіткнення могло відбутися як на правій, так і на лівій смузі. З цього неможливо встановити кутові вектори руху транспортних засобів, їх початкове та кінцеве взаємоположення під час контактування бічних поверхонь.

В суді переглянутиий відеозапис з камери спостереження відпочинкового комплексу Легенда. На ньому зафіксований тільки фрагмент руху автомобілів сторін і з нього неможливо встановити однозначно і з належною достовірністю винуватця ДТП. Зафіксоване дерево і з цієї точки починаються розгортатися події справи. Видно, як вірогідно по крайній лівій смузі руху рухається білий бус, одразу ж за ним по крайній правій смузі (теж вірогідно) виїжджає автомобіль потерпілого, а його впритик обганяє автомобіль Апелянтки. В цей момент вірогідно і відбувається зіткнення ковзанням бічних поверхонь автомобілів. У результаті автомобіль потерпілого зупиняється, а автомобіль Апелянтки має траєкторію руху вправо і зупиняється на правій смузі руху за 25 м (дані схеми).

Цілком логічним і вірогідним (ймовірним) є припущення, що саме Апелянтка зміщувалася вправо і не дотрималась безпечного інтервалу.

Але це припущення і тільки даних відео явно недостатньо для коректного висновку (поза розумним сумнівом) про те, що дії Апелянкти перебувають у причинному зв`язку з ДТП. Цілком вірогідне й інше пояснення події, виходячи з даних схеми до місця події, слідової інформації (пошкодження ТЗ) та даних відео.

Цих припущень достатньо для підозри і складання протоколу про адміністративне правопорушення, але недостатньо для належного висновку про винуватість.

Вина Апелянтки в порушенні п. 2.3(б) та п. 13.1 ПДР належно не доведена, а недоведена винуватість дорівнює доведеній невинуватості згідно з правоположенням ст. 62 Конституції України.

Тому слід дійти висновку про відсутність в її діях складу ст. 124 КУпАП.

Оскаржену постанову суду належить скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Лютана Зеновія Йосиповича задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 07.10.2025 щодо ОСОБА_3 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП..

Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв