Справа № 304/2082/25 Провадження № 3/304/1055/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учня Перечинського професійного ліцею, громадянина України,

за ч. 1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

11 вересня 2025 року близько 10:30 год ОСОБА_1 , знаходячись в м. Перечин на пл. Народній біля автобусної зупинки викурював електронну сигарету марки «Ельфбар», чим порушив вимоги ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

У судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності законного представника ОСОБА_2 підтвердив наведені у протоколі обставини, при цьому свою вину визнав, щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суддя встановила, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина також стверджується й іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 767536 від 11 вересня 2025 року, рапортом начальника сектору Ювенальної превенції УПД ГУНП в Закарпатській області Курти А.Ю., рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Олень А.С. від 11 вересня 2025 року, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11 вересня 2025 року, які не викликають в судді сумніви та узгоджуються між собою.

Відповідно до п. 16 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №2899-IV від 22.09.2005, забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів на зупинках громадського транспорту.

Частиною 1 статті 175-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП як куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з цим, відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

На підставі наведеного, враховуючи те, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, доведена, однак на момент вчинення правопорушення він був неповнолітнім, не має самостійного доходу, тому відповідно до ст. 24-1 КУпАП до неповнолітнього слід застосувати такий захід впливу як попередження.

При цьому, згідно з ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 175-1, ст. 7, 9-12, 13, 24-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді попередження.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.