П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. розглянувши справу про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 , 16.04.2025р. о 16:55год. по дорозі с.Двірці-с.Заріка Шептицького району, в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував мотоциклом марки MUSSTANG MT150-8 д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Тест проводився на місці зупинки, результат - 0,71%. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій відмовився.

Крім цього, водій ОСОБА_1 , 16.04.2025р. о 16:55год. по дорозі с.Двірці-с.Заріка Шептицького району, в порушення вимог п.2.4. ПДР України, керував мотоциклом марки MUSSTANG MT150-8 д.н.з НОМЕР_1 та не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув та не повідомив суд про причину своєї неявки.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язується зупинитися на вимогу поліцейського та пред`явити документи, надати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, а також дозволити огляд транспортного засобу за наявності законних підстав.

Згідно приписів ч.1 ст. 130 КУпАП, наступає адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності стверджується:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №302407 від 16.04.2025р., серії ЕПР1 №302418 від 16.04.2025р.;

- висновком приладу «Драгер», згідно якого у водія ОСОБА_1 алкогольне сп`яніння становило 0,71%;

-направленням водія на огляд для встановлення стану сп`яніння до Шептицької ЦМРЛ, на що водій відмовився.

-рапортами поліцейських СРПП ВП №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області;

-відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, із якого встановлено факт керування ОСОБА_1 мотоциклом, невиконання вимог працівників поліції про зупинку, виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння та складання протоколів.

Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 , 16.04.2025 року о 16:55год. керував мотоциклом марки MUSSTANG MT150-8 д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. Правил дорожнього руху України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Що стосується адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, встановлено, що таке ОСОБА_1 вчинене 16.04.2025р., тому станом на день розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення на правопорушника, передбачений ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП подальше провадження в даній справі за ч.1 ст.122-2 КУпАП виключається, а справа в цій частині підлягає до закриття.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 38, 130, 221, 275-280, 283-287 КУПАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 адміністративний штраф в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.)

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, провадженням у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Т. В. Струс