Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 559/4433/24

Провадження № 33/4815/500/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 травня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і до нього застосовано стягнення у виді 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2024 року о 21:35 год. в м. Дубно по вул. Забрама, 8 водій ОСОБА_1 керував т/з Nissan Sunny, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря про стан наркотичного сп`яніння №791 від 22.10.2024 року, чим порушив п.2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду, постановити нову, якою закрити провадження у справі за ст.247 КУпАП. Визнати висновок медичного огляду, акту огляду на стан сп`яніння, а також зобов`язання про відсторонення його від керування такими, що є недопустимими доказами у справі та вилучити вказані докази із матеріалів справи як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Доводить, що клінічні прояви стану наркотичного сп`яніння, які були наявні й у матеріалах справи не відповідають дії виявленої речовини, що ставить під сумнів об`єктивність і достовірність встановлення стану наркотичного сп`яніння саме внаслідок вживання барбітуратів. Зазначає, що місцевий суд залишив поза увагою його пояснення стосовно того, що він приймає лікарський засіб «Барбовал», в складі якого є барбітурати, які було знайдено в біологічних аналізах і який продається в аптеці без рецепту, а в загальнодоступній інструкції до препарату немає чіткого попередження, що він заборонений при водінні. Вказує, що існують обґрунтовані підстави вважати, що працівниками поліції було сфальсифіковано службові документи, зокрема акт огляду на стан сп`яніння, який датовано днем вчинення правопорушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , надані 22 травня 2025 року на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Разом із тим, 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою особи від його проходження (а.с.5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 21 жовтня 2024 року, згідно якого громадянин ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (а.с.6), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с.10).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюється від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Так, у ході апеляційного розгляду справи, за клопотанням ОСОБА_1 , до апеляційного суду було викликано та допитано лікаря ОСОБА_2 , який пояснив, що за результатами медичного огляду, проведеного 21.10.2024 року, було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Надані свідчення лікаря узгоджуються з висновком медичного огляду, долученим до матеріалів справи, та іншими доказами, що містяться в матеріалах провадження, і спростовують доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що місцевий суд залишив поза увагою пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він приймає лікарський засіб «Барбовал», в складі якого є барбітурати, які було знайдено в біологічних аналізах і який продається в аптеці без рецепту, а в загальнодоступній інструкції до препарату немає чіткого попередження, що він заборонений при водінні та зазначає, що для відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення керувала особа в стані наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських препаратів.

Суд зауважує, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає незалежно від причини стану сп`яніння, що впливають на здатність безпечно керувати транспортним засобом. Тобто навіть якщо наркотичне або токсичне сп`яніння спричинене вживанням лікарських засобів, водій також підлягає адміністративній відповідальності, оскільки на момент керування він перебував у стані, який об`єктивно створював небезпеку для дорожнього руху.

Факт перебування водія у стані сп`яніння незалежно від причин його виникнення (алкоголь, наркотики, медикаменти) є достатньою підставою для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП, навіть за відсутності умислу.

Більше того, в загальнодоступній інструкції до лікарського препарату "Барбовал" прямо вказано, що він може спричиняти сонливість та запаморочення, тому в період лікування пацієнтам не рекомендується працювати з небезпечними механізмами та керувати транспортними засобами.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович