Справа № 731/383/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., при секретарі Сакун Н.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 адвоката Матвієнка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Срібне адміністративний матеріал, який надійшов з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, особи з інвалідністю 2 групи, пенсіонера,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшов адміністративний матеріал про порушення ОСОБА_1 частини першої статті 130 КУпАП.

За поданням в.о. голови Варвинського районного суду Чернігівської області про визначення підсудності від 16 липня 2025 року Чернігівський апеляційний суд листом від 07 липня 2025 року направив вказаний адміністративний матеріал до Срібнянського районного суду Чернігівської області для розгляду по суті. До Срібнянського районного суду Чернігівської області цей матеріал надійшов 22 липня 2025 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 липня 2025 року справу передано до провадження судді Ходіч В.М.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Срібнянського районного суду Чернігівської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 25 липня 2025 року № 58, прийнятого у зв`язку з ухваленням 24 липня 2025 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді Срібнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, щодо справи № 731/383/25 (провадження 3/746/209/25) відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, яка перебувала у провадженні судді Ходіч В.М., призначено повторний авторозподіл.

Автоматизовною системою документообігу суду справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25 червня 2025 року серії ЕПР1 № 372774 25 червня 2025 року о 20 год. 10 хв. на автодорозі Варва-Журавка водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 211010», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Відповідальність за вказане порушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 до розгляду призначався неодноразово. 28 серпня 2025 року розгляд було відкладено за заявою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з наміром залучити до участі у справі адвоката. 11 вересня 2025 року розгляд справи відкладено за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Матвієнка В.М., у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. 23 вересня та 01 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено за клопотаннями адвоката Матвієнка В.М. у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах.

В судове засідання 23 жовтня 2025 року з`явились ОСОБА_1 та його представник адвокат Матвієнко В.М.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що не міг 25 червня 2025 року близько 20 год. мати ознаки наркотичного сп`яніння, як зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення від 25 червня 2025 року працівники національної поліції, оскільки наркотичних препаратів ніколи не вживав. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, оскільки вдома їх з дружиною чекав син (дитина є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги). ОСОБА_1 зазначив, що на його переконання у працівників поліції взагалі не було законних підстав пропонувати йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки його зовнішній вигляд та поведінка не мали ознак наркотичного сп`яніння. До того ж працівники поліції не роз`яснили йому наслідки відмови від проходження огляду у медичному закладі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Матвієнко В.М., заявив клопотання про закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КупАП відповідно до частини першої статті 247 КупАП.

На обґрунтування своєї позиції вказав, що працівники поліції особі, яка притягується до відповідальності, не роз`яснили його права, що призвело до невірного розуміння ним, які саме дії мають ознаки адміністративного правопорушення, та які правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП за порушення пункту 2.5 ПДР настає за умови виявлення працівниками поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння та в зв`язку відмовою водія від проходження обстеження на стан сп`яніння. Тобто, вимога працівника поліції до водія пройти обстеження на стан сп`яніння за відсутності ознак сп`яніння є незаконною і тому сам факт відмови водія від проходження обстеження на стан сп`яніння за відсутності доказів наявності ознак сп`яніння не тягне за собою відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Адвокат вказав, що, на його думку, обґрунтовані сумніви викликає правомірність пропозиції поліцейських пройти освідування з урахуванням зазначених ними ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, оскільки тремтіння рук та проблеми з роботою зорових органів у ОСОБА_1 пов`язане з неодноразовими отриманнями контузій у зоні бойових дій, про що ОСОБА_1 та його дружина повідомили працівникам поліції, які їх зупинили. ОСОБА_1 пред`явив працівникам поліції посвідчення учасника бойових дій, пенсійне посвідчення, в якому видом пенсії зазначено пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок війни, а також посвідчення особи з інвалідністю 2 групи.

Також, адвокат вказав, що поліцейськими невірно проводився сам тест на реакцію зіниць.

Відсторонення ОСОБА_1 від керування також не було належним чином оформлене, оскільки відсутній додаток чи розписка про передачу керування іншій особі.

У судовому засіданні адвокат Матвієнко В.М. також просив долучити до матеріалів адміністративного провадження копію посвідчення учасника бойових дій, копію пенсійного посвідчення, в якому видом пенсії зазначено пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок війни, копію посвідчення особи з інвалідністю 2 групи, виданих на ім`я ОСОБА_1 , а також копію витягу епікризу з медичної картки стаціонарного хворого № 1091, відповідно до графи якого «діагноз» ОСОБА_1 , в тому числі, перебуває у стані після перенесеної (амнестично) закритої черепно-мозкової травми з контузією головного мозку (внаслідок мінно-вибухової трвми) у вигляді помірно вираженого астеновегетативного синдрому зі стійкою цефальгією і розсіяною дрібно вогнищевою (неврологічною) симптоматикою з наявністю сенсоневральної приглуговатості.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його представника, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 25 червня 2025 року серії ЕПР1 № 372774;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 25 червня 2025 року;

- відеозапис до протоколу серії ЕПР 1 № 372774;

- рапорт інспектора ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Анатолія Коваленка;

- довідку САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 27 червня 2025 року № 15143/124/47/2025 про те, що ОСОБА_1 18 лютого 2025 року отримав посвідчення водія НОМЕР_2 .

Згідно з положеннями частин четвертої, п`ятої статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 372774 зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук.

Однак, суд вважає, що відеозапис, наданий як додаток до протоколу, а також надані ОСОБА_1 і його представником пояснення спростовують викладені у протоколі обставини про адміністративне правопорушення.

Так, з відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 повідомлено про причину зупинки та пред`явлено законну вимогу надати документи. Водій надав всі необхідні документи. Після перевірки документів поліцейськими повідомлено водію про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти медичний огляд у лікаря-нарколога, на що водій відмовився, повідомивши про те, що наркотиків він не вживає, тому не може мати ознак наркотичного сп`яніння, а вказане як ознака наркотичного сп`яніння тремтіння рук є наслідком контузії головного мозку.

Для виявлення ознак наркотичного сп`яніння шляхом первинного огляду поліцейський запропонував перевірити реакції зіниць на світло, на що ОСОБА_1 погодився. За наслідками такої перевірки поліцейські резюмували, що зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло.

Із наданих представником особи, яка притягується до відповідальності, суду матеріалів видно, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни та, крім іншого, має закриту черепно-мозкову травму з контузією головного мозку внаслідок мінно-вибухової травми.

Як встановлено судом з відкритих джерел, контузія може з`явитися від ударної хвилі від вибуху, або удару людини об воду чи землю. Відбувається струс чи забій головного мозку, розрив барабанної перетинки, легень або інших внутрішніх органів. Друга назва контузії - акубаротравма. Медики виділяють три ступені контузії:

- легка, знаками якої можуть бути заїкання, тремтіння або поколювання кінцівок, погіршення слуху;

- середньої тяжкості, ознаками якої можуть бути відсутність реакції зіниць на світло, повна глухота, частковий параліч кінцівок;

- важка, ознаками якої може бути те, що людина втрачає свідомість, має переривчасте дихання, судоми чи мимовільні рухи кінцівками, з її рота і вух може витікати кров.

При цьому ризик розвитку тривалих симптомів контузії не пов`язаний зі ступенем тяжкості початкової травми.

Ознаками отриманої контузії можуть бути: втрата свідомості; головний біль, що розпирає; часті запаморочення, нудота і навіть блювання; забудькуватість, втрата пам`яті; підвищений артеріальний тиск, часте серцебиття і частий пульс; погіршення зору і проблеми, пов`язані з роботою зорових органів; будь-яка зміна психо-емоційного стану після травми; дезорієнтація в просторі.

Отже, виявлені поліцейськими у водія ОСОБА_1 ознаки, а саме: тремтіння рук та відсутність реакції зіниць на світло, з урахуванням діагнозу ОСОБА_1 , про який він повідомив поліцейським, що підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу серії ЕПР1 № 372774, можуть мати місце внаслідок контузії головного мозку, а не внаслідок наркотичного спяніння.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 4 розділу І вказаної Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з усталеною судовою практикою, описані в пунктах 3, 4 розділу 1 Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними.

Як видно з відеозапису, інші ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 також відсутні, він поводить себе спокійно, його мова є чіткою, жодної зміни забарвлення обличчя, почервоніння чи блідості.

Крім того слід зазначити, що тест на реакцію зіниць на світло поліцейськими проведено з порушенням визначеної процедури, що зафіксовано на відеозаписі, оскільки для визначення стану розширення зіниць необхідно покласти руку на чоло, пальцем підняти верхнє віко і визначити реакцію зіниці на світло. Для цього потрібно закрити око долонею, потім швидко її зняти у нормі зіниця реагує на світло і звужується.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху суду не надано.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись частиною першої статті 130, частиною першою статті 247, статтею 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 29 жовтня 2025 року.

Суддя Н.Г. Нагорна