КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД A
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року, ОСОБА_1 08.10.2025 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши наявну апеляційну скаргу на предмет її відповідності вимогам ст. 294 КУпАП суд приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження ? це день винесення постанови і він є імперативний.

Матеріалами даного провадження встановлено, що постанову Дніпровського районного суду міста Києва було винесено 12 вересня 2025 року. У відповідності до правил ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на її апеляційне оскарження починає витікати з 13 вересня 2025 року, то останнім днем на подачу апеляційної скарги на вказане судове рішення є 22 вересня 2025 року.

Відповідно до абзацу третього постанови суду першої інстанції від 12.09.2025, особа яка притягується до адміністративної відповідальності давала пояснення в судовому засіданні, а тому суд апеляційної інстанції робить висновок, що вона була присутня в суді першої інстанції .

Окрім того про день, час і місце розгляду справи, а саме 12.09.2025 особа неодноразово повідомлялася СМС-повідомленням яке доставлено 05.09.2025 о 15:12:22( а.с. 19), направленою судовою повісткою на 12.09.2025 на 09.30 (а.с.18). Також про наявність справи в Дніпровському суді міста Києва ОСОБА_1 знав, про що свідчить його заява про ознайомлення з матеріалами справи від 02.09.2025 (а.с. 16). Також розгляд справи ще призначався раніше про що свідчать СМС-повідомлення на адресу ОСОБА_1 ( а.с. 15), копія повісти на ім`я ОСОБА_1 ( а.с. 13)

Зі штампової відмітки на першій сторінці апеляційної скарги встановлено, що вона подана 08 жовтня 2025 року (а. с. 27) до Київського апеляційного суду.

Разом з цим, відповідно до листа Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року вказану апеляційну скаргу направлено для виконання вимог статті 294 КУпАП до суду першої інстанції та повідомлено ОСОБА_1 , що апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції подається через місцевий суд, який ухвалив судове рішення.

Після виконання вимог ст. 294 КУпАП з Дніпровського районного суду м. Києва, 22 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга, яка вперше була подана до Київського апеляційного суду 08 жовтня 2025 року, тобто вже поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП і в якій відразу було відсутнє клопотання (заява) про поновлення строків на апеляційне оскарження .

Крім того, як встановлено розпискою, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 17 вересня 2025 року (а.с. 23).

Відтак, оскільки ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження і не заявляє клопотання (заяву) про його поновлення, а суд апеляційної інстанції не вправі самостійно виносити на розгляд таке питання у разі відсутності відповідної ініціативи з боку апелянта, то подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП повернення апеляційної скарги, не позбавляє права на повторне звернення з апеляційними вимогами, виносячи на розгляд суду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження за наявності поважних причин його пропуску.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, оскільки таке право «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Таким чином законних підстав вважати апеляційну скаргу прийнятною, тобто в даному випадку поданою в установлений ч.2 ст. 294 КУпАП строк, не має.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року, якою накладено на нього адміністративне стягнення ? повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 755/15762/25

Апеляційне провадження № 33/824/5309/2025

Суддя у першій інстанції - Бірса О.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.