ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2398/25 Справа № 182/5015/25 Суддя у 1-й інстанції - Клименко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Черняєвої С.П.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Авраменка А.В.,

апеляційну скаргу адвоката Авраменка А.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце роботи не встановлено, проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року встановлено, що водій ОСОБА_1 26.07.2025 р. о 22-10 год. по вул. Іллі Рєпіна, 31 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився на боді-камеру поліцейського.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Авраменко А.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в праві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції було порушено право на захист та справедливий суд, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання. Постанова винесена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що фактично позбавило особу можливості реалізувати право на захист. Тому суд допустив істотні порушення норм процесуального права, не забезпечивши реалізацію права ОСОБА_1 на захист та розглянув справу без належного повідомлення про судовий розгляд.

Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп?яніння, проїхав до лікарні, в яку його привезли поліцейські, де продув Драгер. Проте, на запит поліцейського лікар повідомив, що висновок вони можуть скласти лише за запитом.

Після цього, працівники привезли ОСОБА_1 на місце ДТП та запитали, чи буде він дихати в Драгер на місці, на що ОСОБА_1 сказав, що він там, у лікарні, дихав, і не розуміє, чому він має тут дихати. Не отримавши відповіді від ОСОБА_1 , поліцейський повідомив, що він не буде вмовляти ОСОБА_1 , тож вони нікуди не поїдуть.

Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки пройшов огляд в лікарні, до якої його привезли працівники поліції, тому склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній. Проте, матеріали даної справи не містять доказів щодо проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та факту категоричної відмови особи від проходження огляду, на що суд першої інстанції уваги не звернув та прийняв оскаржену постанову.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Таке порушення також було проігноровано судом першої інстанції.

Зауважує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Відсутні в матеріалах справи і відомості про особу, якій було доручено доставку та зберігання автомобіля, не зазначено місце його доставки (штрафмайданчик або адреса проживання).

Зазначає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП, тобто спрощений підхід при розгляді даної справи, всебічно не з`ясував всі обставини події в даній справі.

Позиції сторін в суді :

В судовому захисник адвокат Авраменко А.В. просив його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з оскарженої постанови суду 1-ї інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та/або його захисник в судовому засіданні участь не приймали.

Судом 1-ї інстанції зазначено, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився без поважних причин, будучи належним чином сповіщеним про місце та час розгляду справи в суді 13.08.2025 р.

Проте, згідно вимог ст. 268 КУпАП, у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише при наявності двох умов: коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній відсутні будь-які докази сповіщення ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду. Відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки він відмовився від підпису.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 особисто чи через свого захисника був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом під час апеляційного розгляду доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403619 від 26.07.2025 року, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 26.07.2025 р. о 22-10 год. по вул. Іллі Рєпіна, 31 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився на боді-камеру поліцейського, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на проходження огляду водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2025 року, в яких крім іншого, зазначені виявлені у водія транспортного засобу ознаки алкогольного сп`яніння та зафіксовано відмову водія від проходження такого огляду та підпису;

- CD-диском з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, на яких зафіксований факт приїзду патрульної поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці після вчиненої ДТП за допомогою Alcotest Drager, так і у медичному закладі (відеозапис, починаючи з 0:05:55). Працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до найближчої лікарні для огляду після ДТП, де в тому числі, ОСОБА_1 оглядався на наявність чи відсутність алкоголю за допомогою Alcotest Drager, результат 2,37 проміле (відеозапис, починаючи з 0:16:23). Після огляду лікарем ОСОБА_1 на наявність/відсутність тілесних ушкоджень, працівниками поліції було повернуто ОСОБА_1 на місце вчинення ДТП. Протягом спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував вживання ним алкогольних напоїв, та на питання поліцейського пояснював, що «так маленько є» (відеозапис, починаючи з 0:28:20). Протягом всього часу спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 намагався «вирішити питання іншим шляхом» (відеозапис, починаючи з 0:18:38, та з 0:32:10 тощо). Працівниками поліції неодноразово роз`яснювалось, що за відмову від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, тобто не виконання п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, як і за перебування в стані алкогольного сп`яніння (відеозапис, починаючи з 0:31:41). Роз`яснено працівниками поліції ОСОБА_1 , що після скоєння ДТП, він зобов`язаний пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, а за відмову буде складений протокол за такі порушення ПДР, а саме п.2.5, передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. Роз?яснено, що ОСОБА_1 відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та необхідність знайти тверезого водія (відеозапис, починаючи з 0:36:05). Оскільки ОСОБА_1 чіткової відповіді на запитання працівника поліції не висловлював, протягом всього часу спілкування з працівником поліції, уникав чіткої відповіді щодо проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, працівником поліції така поведінка ОСОБА_2 була розцінена як така, що спрямована на затягування часу та уникнення проходження огляду, про що було повідомлено ОСОБА_1 (відеозапис, починаючи з 0:44:16). Після чого повідомлено ОСОБА_1 , що стосовно нього буде складено протокол за п. 2.5 ПДР, на що ОСОБА_1 погодився (відеозапис, починаючи з 0:54:40).

- рапортом працівника поліції, в якому викладені фактичні обставини, що мали місце 26.07.2025 року за участю ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 26.07.2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та доведено наявними в матеріалах справи доказами те, що водій ОСОБА_1 , 26.07.2025 р. о 22-10 год. по вул. Іллі Рєпіна, 31 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився на боді-камеру поліцейського, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що 26 липня 2025 року за участю ОСОБА_1 мала місце дорожньо-транспортна пригода. На виклик прибув патруль, та оскільки мало місце ДТП, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, на виконання п. 8 р. 1 Інструкції.

Так, відповідно до п. 8 р. 1 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Зі змісту вищенаведених правових норм вбачається, що водії у разі скоєння ДТП зобов`язанні пройти огляду на стан сп`яніння. Проте, ОСОБА_1 в порушення вищевказаних норм, такий огляд не пройшов.

Необґрунтованими є доводи апелянта, що ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану сп`яніння в лікарні, тому і не вбачав необхідності повторно проходити його в іншому закладі охорони здоров`я або на місці. Так, з відеозапису встановлено, що протягом спілкування з працівниками поліції, у ОСОБА_1 на обличчі та тілі були сліди, схожі на кров. Для виключення ймовірних травм внаслідок ДТП, за клопотанням самого ОСОБА_1 , працівники поліції відвезли ОСОБА_1 до найближчої лікарні, де він був оглянутий лікарем, в тому числі ОСОБА_1 оглядався на наявність чи відсутність сп`яніння за допомогою Alcotest Drager, результат 2,37 проміле (відеозапис, починаючи з 0:16:23). У ОСОБА_1 не було виявлено будь-яких травм. Медичний робітник роз`яснив працівникам поліції, що висновок вказаного огляду вони зможуть отримати лише звернувшись з офіційним запитом до лікарні (відеозапис, починаючи з 0:20:48).

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, вважаю необґрунтованими.

Із дослідженого відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 чіткової відповіді на запитання працівника поліції не висловлював, протягом всього часу спілкування з працівником поліції, протягом майже години, перепитував у працівників поліції одні і ті ж питання, уникав чіткої відповіді на запитання працівника поліції щодо проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, намагався «вирішити питання іншим шляхом», тому працівником поліції така поведінка ОСОБА_2 обґрунтовано була розцінена як така, що спрямована на затягування часу та уникнення проходження огляду, про що було повідомлено ОСОБА_1 (відеозапис, починаючи з 0:44:16). Після чого повідомлено ОСОБА_1 , що стосовно нього буде складено протокол за п. 2.5 ПДР, на що ОСОБА_1 погодився (відеозапис, починаючи з 0:54:40).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, спростовуються дослідженим відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснено, що їхати транспортним засобом він не може, оскільки транспортний засіб, яким він керував, поїде до відділку поліції (відеозапис, починаючи з 45:09).

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, що свідчить про нехтування ним вказаних норм ПДР, суд вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції статті, яке, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила вказане правопорушення в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Авраменка А.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 рокувідносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин