ПОСТАНОВА

іменем України

03.11.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Пунктом 1) ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначена Главою 17 КУпАП.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 214 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Частиною 1 ст. 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Статтею 221 КУпАП визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - четвертою та сьомою статті 41, статтями 41-1 - 41-3, 42-1, 42-2, частинами третьою та четвертою статті 42-4, частиною першою статті 44, статтею 44-1, частиною першою статті 44-3, статтями 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, частинами другою, четвертою та п`ятою статті 85, статтями 85-1, 88 - 88-2, 89, 90, 91, 91-5, 91-6, 92-1, 96-2, 98, 101-103, 103-3, частиною першою статті 106-1, статтями 106-2, 107-1, частиною другою статті 112, частинами четвертою, сьомою і дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частиною п`ятою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтею 127-1, частиною третьою статті 127-4, статтею 130, частинами другою і третьою статті 133, статтями 135-1, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 149-1, частиною другою статті 154, статтею 155-1, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 156-4, 160, 161-1, 162, 162-1, 162-3, 163-1 - 163-4, частиною другою статті 163-7, статтями 163-12, частинами другою і третьою статті 163-17, статтями 164, 164-3, 164-5-164-8, 164-10, 164-12, 164-13, частини третя - шоста статті 164-14, статті 164-15-164-19, 166-1 - 166-4, частинами першою, другою, дев`ятою та десятою статті 166-6, статтями 166-8 - 166-12, 166-14 - 166-18, 166-21, 166-23, 166-24, 166-25, 166-27, 166-28, 171-2, 172-4 - 172-20, 173 - 173-2, 173-4-173-7, частинами другою і третьою статті 173-8, статтями 174, 177-2, частиною третьою статті 178, статтею 180-1, частинами першою, другою і третьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями 183-1 - 185-11, 185-13, 185-15, 186-1, 186-5 - 186-8, 187, 188, 188-1, 188-13 (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця), 188-14, 188-17, 188-19, 188-22, 188-25, 188-27, 188-28, 188-31, 188-32, 188-33, 188-34, 188-35, 188-38, 188-39, 188-40, 188-41, 188-45, 188-46, 188-46-1, 188-46-2, 188-47, 188-48, 188-49, 188-50, 188-51, 188-54, 188-55, 188-57, частиною першою статті 189-1, статтями 189-3, 190, 191, 193, 195-1 - 195-6, статтями 204, 204-1, 204-3, 206-1, 212-2, частинами першою - одинадцятою статті 212-3, статтями 212-4-212-24 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Так, у відповідності до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2025, слідує, що 09.10.2025 близько 19:00 години за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, біля будинку 74, собака, яка належить ОСОБА_1 , завдала фізичну шкоду собаці, яка належить ОСОБА_2 .

У зв`язку із викладеним слід зазначити, що як станом на 09.10.2025 (день вчинення правопорушення), так і станом на цей час стаття 154 КУпАП діє в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» № 1684-IX від 15.07.2021, який набрав чинності 08.08.2021 та введений в дію з 08.11.2021.

Зокрема, з 08.08.2021 стаття 154 КУпАП містить три частини:

1) утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях);

2) дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року;

3) дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

До 08.08.2021 стаття 154 КУпАП діяла в редакції Закону України № 55/97-ВР від 07.02.1997, яка містила дві частини:

1) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях;

2) ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, з 08.11.2021 за спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну адміністративна відповідальність настає за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

У той же час внаслідок ухвалення Закону України № 1684-IX від 15.07.2021 законодавцем в особі Верховної Ради України не було внесено змін до ст. 221 КУпАП у зв`язку із змінами, внесеними до статті 154 КУпАП, а тому, як станом на 08.11.2021, так і на цей час в переліку справ, які розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, визначено розгляд справ що стосуються порушення правил утримання собак і котів лише передбачених частиною другою статті 154 і в даному переліку відсутні справи, передбачені частиною третьою статті 154 КУпАП.

Єдина можливість розгляду справ за ч. 3 ст. 154 КУпАП суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів існує у випадку вчинення такого правопорушення неповнолітнім, оскільки згідно ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Оскільки приписами ч. 2 ст. 214 КУпАПімперативно визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання (стаття 221 КУпАП), що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 5 та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно суддя не має права здійснювати судовий розгляд справи, яка процесуальним законом, в даному випадку ст. 221 КУпАП, не віднесена до його компетенції (юрисдикції).

Виходячи з рішень Європейського суду з прав людини у справах «Верітас проти України» від 13.11.2008 та «Сокуренко та Стригун проти України» від 20.07.2006, суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, як зазначено вище, внаслідок ухвалення Закону України № 1684-IX від 15.07.2021, який виклав ст. 154 КУпАП в новій редакції, починаючи з 08.11.2021, до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів не віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП (крім справ, де адміністративне правопорушення вчинено особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років).

Даний висновок судді узгоджується із роз`ясненням, викладеним в листі Голови Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності С.Іонушаса від 03.09.2025 на звернення судді від 15.08.2025в порядку ч. 3 ст. 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України», згідно якого нормами КУпАП по цей час не визначено орган, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 є повнолітньою особою та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, є всі підстави для повернення даної справи до ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, як такої, що не належить до компетенції (юрисдикції) судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Керуючись п. 1) ст. 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, повернути начальнику ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, як таку, що не належить до компетенції (юрисдикції) судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

Постанова набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О.Лисенко