Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1241/25
Єдиний унікальний №733/1973/25
Постанова

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 173-2 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно протоколу, 15 вересня 2025 року приблизно о 15-50 год ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_3 , з якою вчинив конфлікт та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю останньої.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, який викликався засобами поштового зв`язку.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилася від підпису у протоколі, а отже була обізнана про складення на неї адміністративного протоколу, але не вжила жодних заходів щодо з`ясування обставин щодо можливого стану розгляду справи.

Також на офіційному сайті судової влади розміщувалося оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду.

За таких обставин, судом було вжито всі заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи, що є підставою для розгляду справи за відсутності останнього, оскільки його дії суд розцінює як зловживанням процесуальними правами, що свідчить про затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 173-2 КУпАП перебачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та кінозйомки, відеозапису , у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 3 КУпАП, органом поліції наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 457145 від 16.09.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких остання зазначила, що ОСОБА_2 вчинив з нею сварку, кричав на неї, хапав за волосся, вдарив її, копію постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 3, 173-8 ч. 2, 173-2 ч. 3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, рапортом поліцейського з РПП ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП Рибалка А. про те, що ОСОБА_2 відмовився надавати письмові пояснення.

Однак, досліджені судом матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували на доведеність факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 стосовно своєї співмешканки ОСОБА_3 , оскільки у письмових поясненнях останньої відсутні будь-які посилання на те, що ОСОБА_2 висловлювалася в її адресу нецензурною лайкою.

Разом з тим, відомостей про те, що ОСОБА_2 висловлювалася нецензурною лайкою в адресу своєї співмешканки, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, інші надані до справи матеріали не містять.

Вчинення самого по собі конфлікту, не розкриваючи його змісту у протоколі про адміністративне правопорушення, не може трактуватися як домашнє насильство.

При цьому надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення суд констатує, що останній містить лише інформацію про вчинене правопорушення сформульоване працівником поліції і такий протокол без підтвердження іншими достатніми та належними доказами не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

Крім того, суд розглядає протокол у межах викладеної у ньому фабули правопорушення, в якій зазначено, що саме вчинення конфлікту та висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_3 завдало шкоди її психічному здоров`ю.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин досліджені вище матеріали справи не доводять факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною вище статтею.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. М. Овчарик