Справа № 136/2010/25
провадження № 3/136/387/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягуваної до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 13.10.2025 о 12:00 год, знаходячись по АДРЕСА_1 , мати ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладенних на неї батьківських обов`язків, щодо належного виховання своїх дітей ОСОБА_2 2016 р.н. та ОСОБА_3 2014 р.н., які 13.10.2025 близько 12:00 год., здійснили дрібну крадіжку солодощів в магазині «АТБ», на суму 204 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки інкриміновані дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, отож в силу ст. 268 КУпАП суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Як визначено в ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суд, оцінивши зібрані докази вважає, що висновок про порушення ОСОБА_1 ч. 2 ст. 184 КУпАП не ґрунтується на встановлених обставинах.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Суд наголошує на тому, що лише доведений факт ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, таке ухилення може мати місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінивши надані матеріали, суд не встановив доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, тобто свідомо, винно, систематично не забезпечувала належні умови життя, виховання, навчання своїх дітей.

Сам факт того, що неповнолітні діти вчинили крадіжку, не є достатньою підставою для висновку про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які свідчили б про неналежне виховання, відсутність піклування, чи інші ознаки винної поведінки ОСОБА_1 .

Як визначено в ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.

Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається до Вінницького апеляційного суду.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, законним представником, захисником, потерпілим протягом 10-ти днів із дня її винесення.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО