Єдиний унікальний номер судової справи 490/3211/25
Номер провадження 33/812/469/25 Головуючий у місцевому суді: Демінська О.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільїна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільїна Олександра Валерійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №307873, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва та був складений 21 квітня 2025 року, встановлено, що 21 квітня 2025 року близько 20 год. 25 хв. в місті Миколаєві по вулиці 3-я Слобідська, біля будинку №19 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем марки та моделі Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки чи в медичному закладі в установленому законодавством порядку водій відмовилась (БК 470801,471224). Вказаним остання порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 19 жовтня 2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ільїн О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі вимог ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Також, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ільїн О.В. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність судової справи та вона не отримувала постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року.

Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналась лише після винесення державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень та постанови про арешт коштів. Лише 13 жовтня 2025 року звернувшись до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 стало відомо про наявність постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року. При цьому, копія постанови судді від 02 червня 2025 року на адресу реєстрації ОСОБА_1 не надсилалась, та докази такого направлення та отримання останньою постанови, зокрема, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою, в матеріалах справи відсутні.

Також, звернуто увагу на те, що судові повістки, що направлялись судом для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, повернулись без вручення, що свідчить про наявність об`єктивних причин, які унеможливили участь ОСОБА_1 у розгляді справи та реалізацію нею права на захист, гарантованого ст.59 Конституції України. Тобто, апелянт не мала можливості належним чином захистити свої права та інтереси, надати суду докази, якими спростовуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч.1 ст.268 КУпАП, вважав за можливе розглянути справу за її відсутності.

В судовому засіданні брав участь захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ільїн О.В., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в межах розгляду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у ч.2 ст.294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

За матеріалами даного провадження встановлено, що справа в суді першої інстанції призначалась неодноразово, а саме: на 05 травня 2025 року, 21 травня 2025 року та 02 червня 2025 року.

Зі змісту постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року установлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання не з`явилась, про причини своєї неявки районний суд не повідомила. Виклик ОСОБА_1 до суду здійснено районним судом засобами поштового зв`язку за адресою, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд виходить з того, що для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам.

Множинність способів повідомлення дозволяє обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Проте, доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи матеріали справи не містять, оскільки поштові повідомлення повернулись на адресу районного суду з відміткою про причини невручення «за закінченням терміну зберігання» та «неправильно зазначена адреса».

Оскаржувану постанову винесено суддею Центрального районного суду міста Миколаєва 02 червня 2025 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відомостей про отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності копії оскаржуваного судового рішення (постанови) матеріали справи теж не містять.

15 жовтня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ільїн О.В. ознайомився з матеріалами справи.

Згідно з ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За наведених обставин, та з точки зору дотримання права особи, що подала апеляційну скаргу, на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апеляційний суд вважає, що вказаний строк підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ільїна Олександра Валерійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Ільїну Олександру Валерійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова