Справа № 717/2399/25
Номер провадження 3/717/1191/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З. І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАД №656341 з доданими матеріалами, складений стосовно громадянки ОСОБА_1 , у якому зазначено, що станом на 31 серпня 2025 року, за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вона ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя та збереження здоров`я свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав травмування у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, чим своїми діями поставила під загрозу життя та здоров`я свого сина. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги частини другої статті 150 Сімейного кодексу України.

У матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 , у якій вона просить розглянути справу за її відсутності, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, визнає повністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №656341 та доданими до нього матеріалами, зокрема поясненнями, характеристиками та іншими документами, які містяться у справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа), який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини першої статті 184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у невиконанні або неналежному виконанні батьками своїх обов`язків щодо створення безпечних і належних умов для життя, виховання та розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на уповноважених осіб, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень і в спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Малозначність діяння, відповідно до правових позицій Верховного Суду (зокрема, постанова від 22.10.2019 року у справі № 522/10652/17), визначається з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, наявності або відсутності шкоди, а також ступеня суспільної небезпеки діяння.

У даній справі судом встановлено, що:

особа визнала свою вину у повному обсязі, щиро розкаялася у вчиненому;

раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалася;

правопорушення вчинено вперше;

наслідки для малолітньої дитини обмежилися створенням ситуації ризику для життя та здоров`я, але не спричинили тривалих чи тяжких наслідків;

системної загрози для життя та здоров`я дитини не встановлено, скарги чи повідомлення про неналежне виконання батьківських обов`язків відсутні.

Таким чином, формально у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП. Однак, враховуючи характер правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, щире каяття та відсутність негативних наслідків, суд приходить до висновку, що застосування адміністративного стягнення у цій ситуації є недоцільним і надмірним.

З огляду на викладене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням як достатнім заходом виховного впливу.

Суд також враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини та положень статті 3 КУпАП, адміністративне стягнення має бути пропорційним, а мета провадження у справах про адміністративні правопорушення полягає не у покаранні особи, а у її вихованні та запобіганні вчиненню правопорушень у майбутньому.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 22, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя