СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
провадження 3/201/3469/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого складно протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 серпня 2025 року об 20 годині 40 хвилин керуючи автомобілем «Сітроен», державний номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху та розвороті ліворуч в районі електроопори № 30 по вулиці Панікахи в місті Дніпрі не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги та не переконався, що це буде безпечним, своїми діями спричинив створення аварійної обстановки, внаслідок чого змусив попутний автомобіль «Додж», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , різко змінити напрямок руху праворуч, після чого автомобіль «Додж» здійснив наїзд на автомобіль «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 ..

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, адвокат останнього повідомлений про розгляд справи, про що розписався в розписці, яка наявна в матеріалах справи. 21.10.2025 року було подане клопотання про призначення автотехнічної експертизи.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , винуватість якого вважав доведеною поза розумним сумнівом, водночас не наполягаючи на призначенні правопорушнику суворого адміністративного стягнення.

Потерпілий ОСОБА_3 , а також представник потерпілого під час судового розгляду підтвердили фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , винуватість якого вважали доведеною поза розумним сумнівом, водночас не наполягаючи на призначенні правопорушнику суворого адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 під час судового розгляду пояснив, що 15 серпня 2025 року приблизно о 20 годині 40 хвилин я керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_3 та виїжджав на проїзну частину дороги вул. Панікахи із прилеглої території кафе «МОВА». Під час виїзду з прилеглої території зупинився перед проїзною частиною, щоб поступитися дорогою. В цей момент передня частина автомобіля була, приблизно, на початку проїзної частини дороги вул. Панікахи. Коли пропускав автомобілі які рухались по вул. Панікахи бачив як з ліва зі сторони Запорізького шосе до автомобіля наближається білий автомобіль «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль «Сітроен» рухався по правій смузі з незначною швидкістю та потім водій «Сітроен» розпочав виконання маневру розвороту з правої смуги руху в цей момент з ліва від нього по суміжній, лівій, смузі рухався автомобіль «Додж». Як тільки автомобіль «Сітроен» розпочав виконання маневру розвороту, то водій автомобіля «Додж» розпочав екстрене гальмування та почав об`їжджати з права автомобіль «Сітроен», при цьому сам почав зміщатись із лівої смуги руху в праву та його почало сильно розвертати і він виїхавши за межі проїзної частини дороги, задньою частиною скоїв наїзд на автомобіль «Шкода», який стояв за межами проїзної частини дороги. В результаті гальмування та маневрування праворуч водій автомобіля «Додж» запобіг зіткнення з автомобілем «Сітроен» та скоїв наїзд на автомобіль «Шкода». Від зіткнення мій автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

Свідок ОСОБА_4 будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що хотів перейти на протилежну сторону то дивився у різні сторони дороги, з метою переконання що рух є безпечний. В цей час бачив як зі сторони Запорізького шосе по правій смузі вул. Панікахи у напрямку бульвару Слави рухався білий автомобіль «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 . Даний автомобіль рухався по правій смузі з незначною швидкістю, коли автомобіль «Сітроен» перебував на відстані, приблизно 20-25 м. до автомобіля «Шкода», то його водій розпочав виконання маневру розвороту із правої смуги руху. В момент початку маневру розвороту автомобілем «Сітроен» з ліва від нього по суміжній, лівій, смузі руху рухався автомобіль «Додж», д.н.з. НОМЕР_2 , швидкість руху якого була великою. Як тільки автомобіль «Сітроен» розпочав виконання маневру розвороту, то водій автомобіля «Додж» розпочав екстрене гальмування, це я чув по характерному звуку та об`їжджати його з права автомобіль «Додж», коли останній проїхав повз автомобіль «Сітроен», то його почало сильно розвертати і він, виїхавши за межі проїзної частини дороги, задньою частиною скоїв наїзд на ліву бічну поверхню автомобіля «Шкода», який стояв за межами проїзної частини дороги вул. Панікахи.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом поліцейського, складеного за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 15 серпня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; матеріалами відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; поясненнями водіїв-учасників події ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поясненнями очевидця пригоди - свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441085 від 02 вересня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Водночас твердження сторони потерпілого ОСОБА_3 з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався з перевищенням швидкості перед зіткненням не виглядають безпідставно з урахуванням оглянутих відеозаписів та їх об`єктивної оцінки, проте вказані аргументи виходять за межі судового розгляду, оскільки провадження в даній справі здійснюється лише в рамках протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .. Тобто встановлення порушень правил дорожнього руху в діях іншого водія ОСОБА_2 підлягало б доказуванню та могло б стати предметом розгляду безпосереднього дослідження суду лише у разі спільного притягнення водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак в даному випадку в провадження суду надійшов лише протокол стосовно водія ОСОБА_1 , а тому суд розглядає справу саме в межах цього протоколу та фактичних обставин адміністративного правопорушення, викладених у ньому. При цьому слід враховувати, що в матеріалах справи наявний висновок експертного фототехнічного дослідження № 10.1/038-Д від 30 жовтня 2025 року, відповідно до якого швидкість руху автомобіля «Додж» становила 100…101.2 км/год, а отже такими діями водій ОСОБА_2 допустив перевищення максимальної швидкості у населених пунктах.

Крім того необхідно зазначити, що пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11 червня 2004 року передбачено, що з метою забезпечення виконання вимог закону у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП, у випадках, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або й більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.

Однаково слід враховувати положення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, яким встановлено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Таким чином, з`ясовуючи ступінь участі (внеску) водія ОСОБА_1 у спричиненні протиправного наслідку, суд виходить з того, що порушення останнім правил зміни напрямку руху, зокрема розвороту ліворуч, доводиться поза розумним сумнівом, оскільки правопорушник мусив зайняти крайню смугу для руху з якої здійснити маневр розвороту. При цьому слід враховувати, що ОСОБА_1 міг запобігти наслідкам цієї пригоди, оскільки видимість дороги у його напрямку руху та при розвороті ліворуч не обмежувалась геометричними параметрами дороги, придорожніми спорудами, насадженнями або іншими об`єктами, у зв`язку з чим ця особа мала достатню видимість, на якій з місця водія можна було чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, зокрема автомобіля «Додж», який наближався у попутному напрямку, що відповідно давало змогу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності орієнтуватися під час керування для здійснення безпечного маневру розвороту.

Отже, в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 не мав переваги, а тому саме його дії першочергово знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній, здійснюючи маневр розвороту ліворуч, повинен був перестроїтись та зайняти крайнє положення на проїжджій частині, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це могло примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, а отже характер, черговість та ступінь його участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку.

При цьому клопотання захисника Акімова В.В. щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягнуть розумні строки розгляду цієї справи в разі їх задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок..

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Антонюк