Справа № 505/383/23
Провадження № 3/505/334/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.10.2025 р. суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли від начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_2 , інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 групи

інспекторів прикордонного служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), який зареєстрований

за адресою:

АДРЕСА_1 і мешкає за адресою:

АДРЕСА_2

-за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

02 січня 2023 року о 11 годині на місці тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (більш точне місце розташування зазначити не можливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 з ознаками вживання наркотичних речовин, який своїми діями в умовах особливого періоду (воєнного стану), вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До Котовського міськрайонного суду Одеської області протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП надійшов 04 січня 2023 року.

11 січня 2023 року постановою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області вищевказаний протокол та матеріали справи були направлені до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на доопрацювання.

02 лютого 2023 року протоколом автоматичного розподілу справи між суддями вказану справу повторно розподілено судді Павловській Г.В. та судовий розгляд призначався на 22 лютого 2023 року, 15 березня 2023 року, 17 березня 2023 року та 28 жовтня 2025 року.

Постановою судді від 17 березня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та зупинено провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на період відрядження його до військової частини в іншу область, для продовження військової служби.

На запит суду надійшла інформація від в.о. начальника НОМЕР_3 мобільного прикордонного загорну ОСОБА_2 про те, що згідно з підпунктом 7.1 наказу начальника НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 13 лютого 2025 року №185-ОС сержанту ОСОБА_1 призупинено військову службу та вважати таким, що не виконує (не несе) обов`язків військової служби, з 10 лютого 2025 року. Крім того ОСОБА_1 призупинили виплату грошового та здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення на підставі витягу з ЄРДР від 10 лютого 2025 року №0000706 за ч. 5 ст. 407 КК України.

15 жовтня 2025 року постановою судді Подільського міськрайонного суду Одеської області провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відновлено та призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_1 в судові засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заперечень на протокол про вчинене адміністративне правопорушення не надіслав, хоча про його складання був обізнаний. Вказане дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 самоусунувся від виконання процесуальних обов`язків.

15 жовтня 2025 року на вебсторінці Подільського міськрайонного суду Одеської області було опубліковано повідомлення про виклик до суду ОСОБА_1 .

Крім того, на сайті Подільського міськрайонного суду Одеської області завчасно розміщуються списки розгляду справ.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, тому роблю висновок про можливість розгляду справи в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного, вважаю, що оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, в розумні інтервали не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про військове адміністративне правопорушення ПдРУ 254724 від 02 січня 2023 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1 від 02 січня 2023 року, рапорт начальника відділу інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_3 від 03 січня 2023 року, витяг з Книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) від 03 січня 2023 року, витяг з робочого зошиту начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) на період з 20:00 01 січня 2023 року по 20:00 02 січня 2023 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , витяг з штатно-посадового обліку особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), копія службового посвідчення НОМЕР_4 ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_1 , службову характеристику ОСОБА_1 , довідку начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_5 від 01 лютого 2023 року, довідку старшого офіцера відділення проходження служби особовим складом відділу кадрів ОСОБА_6 від 15 квітня 2025 року, витяг з наказу начальника НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України №55-ОС від 18 березня 2023 року, суддя прийшла до наступного.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумції факту.

Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11 липня 2013 року у справі «Вєрєнцов проти України»).

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшла висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень необхідно визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч. 3 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК в Одеській області /м.Подільськ/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526, банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку (IBAN) UA0015746.

Реквізити для сплати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, номер справи.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому за - коном.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Г.В. Павловська