ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2659/25 Справа № 214/9006/25 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Сербіній І.В., за участю захисника Маслової В.Л., яка діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Маслової та ОСОБА_1 на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 17 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаєза адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 01.09.2025 року о 17-33 год. в м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, е/о 425 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 535, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі в лікарні КП КБЛПД ДОР у лікаря нарколога відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисником Масловою В.Л. та Лучком С.Я. подана апеляційна скарга, в якій вони просять постанову судді скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначають, що постанова суду першої інстанції є незаконною. Вказують, що робітниками поліції не зазначено причину зупинки ОСОБА_1 так як він не порушував вимоги ПДР України. Робітниками поліції в протоколі вказані надумані ознаки наркотичного сп`яніння. Наголошують, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, але хотів це зробити самостійно. Крім того, суд першої інстанції не надав оцінку висновку про проходження огляду на стан сп`яніння, який самостійно пройшов ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом та сам факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Так, факт порушення, ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджений даними, що містить відповідний протокол, направленням на огляд, відеозаписом правопорушення, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отриманий відеозапис у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.

Як вбачається з відеозапису адміністративного правопорушення, робітником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що в нього є ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіри, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, оскільки робітники поліції не мають медичної освіти для встановлення чіткого висновку про знаходження особи, в стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, вказані ознаки наркотичного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в графі місце скоєння, суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин (а.с.1), тому доводи апелянта, про надуманість ознак наркотичного сп`яніння, наведених робітниками поліції, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги апелянтів, що інспектор поліції не повідомив ОСОБА_1 про підстави та причини його зупинки, є такими, що не впливають на вчинення ним адміністративного правопорушення та доведеності вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 10 Порядку № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби.

На підставі викладеного, дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Апеляційний суд не бере до уваги висновок, щодо результату медичного огляду на стан сп`яніння №1311 від 01.09.2025 року, згідно з яким ОСОБА_2 не перебуває в стані сп`яніння, оскільки він був отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП, оскільки водій пройшов огляд у відсутності працівників поліції.

З матеріалів справи та відеозапису правопорушення вбачається, що робітниками поліції в повній мірі були роз`яснені ОСОБА_1 його права відповідно до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, тому доводи автора апеляції в цій частині є також безпідставними.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги, в межах ст. 294 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 17 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Маслової В.Л. та ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя