Справа № 439/2247/25
Провадження № 3/439/1026/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року місто Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Войтюк Т.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 не працює,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 23.10.2025 серії ВАД за №392880, 23 жовтня 2025 року, близько 09 години 00 хвилин за адресою за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 , а саме: голосно кричав, виражався нецензурною лайкою, словесно погрожував, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останньому, а саме піднявся артеріальний тиск.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено положення ст. 268 КУпАП вину не визнав. ОСОБА_1 вказав, що з батьком виникла побутова суперечка, внаслідок чого вони один на одного кричали.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , якому роз`яснено положення ст. 269 КУпАП підтвердив, що суперечка з сином виникла на побутовому ґрунті, вони посварилися та голосно кричали один на одного. Вказує, що спересердя звернувся в поліцію. ОСОБА_2 повідомив, що психологічного насилля син щодо нього не вчиняв, просить справу закрити.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, що підтверджується належними доказами.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення, як на підтвердження вини надано: протокол серії ВАД за №392880 від 23 жовтня 2025 року; заява ОСОБА_2 від 23 жовтня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Дослідивши надані докази у справі про адміністративні правопорушення суд дійшов до переконання щодо недоведеності факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 .

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виражається у вчиненні домашнього насильства, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення, вчиненого у формі домашнього насильства, характеризується умисною формою вини, тобто дії особи яка вчиняє домашнє насильство зумовлені бажанням спричинити шкоду психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні потерпілому.

При цьому суд наголошує на тому, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних побутових конфліктів, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Тоді як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями, ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

У протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах не доведено вчинення психологічного насильства, щодо потерпілого ОСОБА_2 . Потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що шкода психічному здоров`ю йому не завдана та не могла бути завдана внаслідок суперечки з сином.

Разом з тим, інших доказів, які б підтверджували що дії ОСОБА_1 були спрямовані на те, щоб викликати у потерпілого побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдати шкоди її психічному здоров`ю, суду не надано.

Тому справа про адміністративне правопорушення (єдиний унікальний номер 439/2247/25) підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, суддя доходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, тому необхідно закрити провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду черезБродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.Л. Войтюк