Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Вічинюка М.А., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 22 липня 2025 року, близько 11.00 годин, перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного, економічного та психологічного характеру, а саме висловлював образи та погрози, забрав гроші та документи, закрив у квартирі, а також штовхав, шарпав та душив.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважає постанову судді в частині накладення на нього адміністративного стягнення необґрунтованою. Посилається на те, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, він примирився з потерпілою. Просить постанову судді в частині адміністративного стягнення змінити, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, а також потерпілу, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді і зменшити накладене на ОСОБА_1 стягнення, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Разом з тим, є слушними доводи ОСОБА_1 про незаконність постанови судді в частині накладеного стягнення.

Так, при накладенні на ОСОБА_1 найсуворішого виду адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у виді адміністративного арешту на строк 10 діб, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не були враховані характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, його сімейний стан, а також обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 найсуворішого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд взагалі не обґрунтував своє рішення, обмежившись лише посиланням на те, що судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Проте цих обставин в судовому рішенні суддя не зазначив.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, примирився з потерпілою, яка будь якого майнового та немайнового характеру до ОСОБА_1 немає, що стверджується відповідною розпискою та заявою (а.с.28, 32).

Крім того, під час апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вони примирилися із ОСОБА_1 , він просив у неї вибачення. Вона його вибачила і не має жодних претензій до нього. На даний час вони разом винаймають житло і спільно проживають. Просила зменшити накладене на нього адміністративне стягнення.

Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, обставини його вчинення, відсутність у потерпілої претензій до ОСОБА_1 , особу винного, те що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, вперше притягується до адміністративної відповідальності, позицію потерпілої, яка примирилася із ОСОБА_1 та просила зменшити накладене на нього адміністративне стягнення, апеляційний суд вважає можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений судом першої інстанції, на штраф.

На переконання суду апеляційної інстанції таке стягнення буде достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В решті постанову судді слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року щодо нього в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Зменшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов