Справа №345/364/22
Провадження № 3-в/345/15/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2025 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., розглянувши подання начальника Калуського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Роксолани Винник про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови Калуського міськрайонного суду від 16.03.2022,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Калуського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Роксолана Винник звернулася до суду з поданням про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови. Подання обґрунтовує тим, що у них на обліку з 05.04.2022 знаходиться ОСОБА_1 . З метою направлення на суспільно корисні роботи порушнику ОСОБА_1 двічі скеровувались виклики до їхнього сектору. У зв`язку з цим проводились першочергові розшукові заходи щодо встановлення його місцезнаходження. Запити скеровувались до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській обл. та ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак місце знаходження ОСОБА_1 , їм не відоме.

Ураховуючи вище наведене, та те, що постанова Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.03.2022 набрала законної сили 28.03.2022 з об`єктивних причин залишається не виконаною більше трьох років, то відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адмін. стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення. Системний аналіз положень КУпАП у поєднанні зі судовою практикою дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років. Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності, знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин), у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Представник Калуського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» подала до суду заяву, в якій подання підтримує та просить його задовольнити, а розгляд справи проводити без їхньої участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Бандура В.О., подав заяву, в якій вказав, що подання підтримує та просить його задовольнити, а розгляд справи проводити без їхньої участі.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.03.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин (а.с. 13-14).

Постанова суду набрала законної сили, своєчасно скерована для примусового виконання до органу пробації та прийнята до виконання 05.04.2022, що підтверджується відповідним повідомленням (а.с. 19).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день.

Згідно з ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Так, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis, рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як кримінальні у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення". У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання щодо звільнення особи від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення, а тому суд вважає за необхідне застосувати до вказаних правовідносин аналогію закону, а саме: положення статті 80 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Положеннями ст.ст. 304, 305 КУпАП передбачено, що контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Оскільки постанова Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.03.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи не виконана, враховуючи, що з дня набрання постанови суду законної сили минуло понад три роки, тому встановлені підстави для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду згідно зі ст. 80 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначене подання органу пробації підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 19 Конституції України, ст. 80 КК України, ст.ст. 2, 31-1, 183-1, 304, 305 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

подання начальникаКалуського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Роксолани Винник щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови суду, стосовно ОСОБА_1 задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Красне, Калуського району Івано-Франківської області, від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.03.2022, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: