Справа № 932/5062/25
Провадження № 3/932/3555/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 294643 від 08.04.2025, близько о 18 год 45 хв., 08.04.2025 водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки у встановленому законодавством порядку за допомогою Alcotest Drager 0262, результат 1,49‰. Так, ОСОБА_1 інкриміноване порушення п. 2.9.а ПДР України та, як наслідок, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Гейко В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав раніше подані ним клопотання і додаткові пояснення та просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із наступним.

У матеріалах справи міститься диск на якому розміщено відеозаписи із нагрудних камер поліцейських 470554 та 469338, проте з них не вбачається, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом і що він не пристебнутий паском безпеки. Початок відеозапису з нагрудних камер працівників поліції розпочинається з оформлення адміністративного правопорушення, тобто відеозапис є неповним, так як відеозапис не містить фіксації руху авто за кермом якого є ОСОБА_1 та порушення ним ПДР. Згідно з наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається відсутність доказів того, що поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення його транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Крім цього, під час затримання поліцейські неправомірно застосували щодо ОСОБА_1 непропорційну надмірну фізичну силу, яка перевищувала необхідний для досягнення законної мети рівень, завдавши йому легкі тілесні ушкодження. Адвокат зазначає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить у фабулі обвинувачення ознак сп`яніння водія, такий протокол є неналежним та недопустимим доказом. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поліцейськими не було роз`яснено про його право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. Поліцейськими порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а саме: перед проведенням огляду не повідомлено поліцейськими про наявність у нього конкретних ознак алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом; огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився не на місці зупинки ТЗ, а в іншому місці; ОСОБА_1 не був згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на «місці зупинки», про що заявив поліцейським, проте ці обставини через неповний відеозапис відсутні; під час оформлення поліцейськими матеріалів адміністративної справи о 19:04 у місті було оголошено повітряну тривогу, проте поліцейські, нехтуючи безпекою, життям та здоров`ям ОСОБА_1 , не запропонували ОСОБА_1 перейти в укриття на час дії повітряної тривоги; не роз`яснено його права, передбачені Конституцією України, статтею 268 КУпАП, а лише роз`яснено про можливість скористатися адвокатською допомогою; роздруківка з Драгера про результати огляду на стан алкогольного сп`яніння та Акт огляду на стан сп`яніння підписані ОСОБА_1 не у зв`язку з його згодою з результатами огляду, а через введенням його в оману працівниками поліції.

Також, до суду надійшли додаткові пояснення адвоката Гейка В.І., відповідно до яких останній повідомив суду, що факт наявності у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, враховуючи наявні у справі докази проходження ним огляду на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, підтверджує висловлену ОСОБА_1 незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Окрім письмового Направлення на огляд до закладу охорони здоров`я матеріали справи не містять інших паперових доказів щодо дійсного проходження або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, які передбачені законодавством, а саме: відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських про направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я; відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських про проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я; відсутній Акт медичного огляду закладу охорони здоров`я щодо проведення огляду на стан сп`яніння; відсутній Висновок закладу охорони здоров`я щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння та встановленого діагноза; відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я; відсутній запис в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 294643 від 08.04.2025 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Наявний в матеріалах справи рапорт патрульного поліцейського, не може слугувати однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, сторона захисту просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто до органу-ініціатору звернення із вказаним протоколом для належного оформлення. Обґрунтування такого процесуального рішення викладені у тексті постанови.

18.08.2025 на адресу Шевченківського районного суду міста Дніпра повернувся наведений адміністративний матеріал із долученням направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.04.2025 виписаного на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та рапорту ст. лейтенанта поліції від 08.04.2025.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та які долучені до протоколу серії ЕПР1 №294643 від 08.04.2025, а саме: відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських; роздруківку від 08.04.2025 за результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спец. приладу Drager на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат 1.49‰; акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за результатами огляду ОСОБА_1 ; протокол про адміністративне затримання АЗ № 060728 від 08.04.2025 про затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.04.2025 виписаного на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рапорт ст. лейтенанта поліції від 08.04.2025.

Щодо клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі про адміністративне провадження суд зазначає таке.

Переглянувши відеозаписи з бодікамер патрульної поліції, суд дійшов висновку, що під час спілкування співробітників поліції із ОСОБА_1 (31:53-32:30) останній не заперечує керування транспортним засобом, навпаки намагається довести співробітнику поліції, що у них відсутні докази, що він був непристебнутий паском безпеки, тому відсутні підстави зупинки його транспортного засобу (49:20-49:39). Під час спілкування ОСОБА_1 на підтвердження відсутності вказаного відеозапису аргументує неможливість фіксації нібито непристебнутого паску безпеки як підставу його зупинки співробітниками поліції, швидкістю руху свого автомобіля та автомобіля патрульної поліції та напрямком руху вказаних автомобілів.

З урахуванням вказаного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не заперечувався факт керування транспортним засобом, а лише заперечувалась підстава його зупинки, отже суд не може погодитись із твердженням сторони захисту з цього приводу, оскільки вважає доведений факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу за наведеними вище обставинами, що узгоджується із долученим до матеріалів справи відеозаписом з бодікамер патрульної поліції.

Як вбачається з відеозапису (33:48) співробітником поліції було неодноразово повідомлено підставу зупинки транспортного засобу, а саме на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», тобто якщо є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу сторони захисту, що обставини адміністративного затримання не стосуються складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за фактом порушення п. 2.9.а ПДР України керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Переглянувши наданий відеозапис суд встановив, що адміністративне затримання в межах ситуації та подій за результатами яких на ОСОБА_1 було складено, крім іншого, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є заходом процесуального примусу, який був застосований співробітником поліції після неодноразово висунутої законної вимоги до ОСОБА_1 як до водія надати посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, яким керував останній.

Адміністративне затримання та висунення підозри щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а в подальшому, складання протоколу щодо водія за ст. 130 КУпАП є не взаємопов`язаними процесуальними рішеннями, які не залежать одне від одного, оскільки адміністративне затримання не входить до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно з відеозапису адміністративне затримання було застосовано до ОСОБА_1 після неодноразової відмови останнього надати запитувані в нього документи, а також після відмови проїхати добровільно разом зі співробітниками поліції до відділення поліції для встановлення особи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що посилання сторони захисту на надмірно застосовану фізичну силу під час адміністративного затримання співробітниками поліції не відноситься до встановлення в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Дослідивши наданий відеозапис суд встановив, що фіксування за допомогою бодікамер починається після зупинки ОСОБА_1 зі спробами отримати від останнього запитувані співробітником поліції документів, далі фіксує адміністративне затримання водія та шлях доставки його до відділення поліції для встановлення особи. А далі - згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager, проходження водієм вказаного огляду, результати огляду на стан алкогольного сп`яніння 1.49‰. Окрім того, відеозапис містить порядок складання протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та надання копій процесуальних документів ОСОБА_1 . Тобто, наданий відеозапис дозволяє суду повно, послідовно, логічно, об`єктивно та з виявленням перебігу ланцюга подій за якими на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, встановити та підтвердити інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з урахуванням викладеного, беручи до уваги, що відеозапис з бодікамер патрульної поліції, який був долучений до матеріалів справи, є належним та допустимим доказом, у суду відсутні підстави вважати, що долучення одного відеозапису, який у собі містить відеофрагменти з двох бодікамер патрульних поліцейських, які фіксують склад адміністративного правопорушення, свідчить про недопустимість такого доказу, спираючись лише на твердження сторони захисту, що відеоматеріал, який наданий до суду разом із протоколом є неповним та небезперервним, суд не знаходить підтвердження у позиції сторони захисту з приводу недопустимості такого доказу.

Протокол про адміністративне правопорушення є підсумковим документом, який після проведення певних процесуальних дій, спрямованих на виявлення, встановлення, фіксацію та документування правопорушення, висуває особі, яка притягається до адміністративного правопорушення обвинувачення у вчиненні певних протиправних дій, тобто систематизує, узагальнює та конкретизує за яке саме адміністративне правопорушення особі висунуто обвинувачення.

Суд звертає увагу, що під час встановлення провини ОСОБА_1 , суд спирається на докази, які долучені до протоколу, та сприймає останній як необхідну та важливу процесуальну складову, яка потрібна для притягнення особи до адміністративної відповідальності, проте не може констатувати винуватість чи невинуватість такої особи.

Разом із цим, оскільки ОСОБА_1 інкриміноване порушення п. 2.9.а ПДР України (керування водієм т.з. у стані алкогольного сп`яніння), а не п. 2.5. ПДР України (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм), суд дійшов висновку, що зазначення виявлених ознак алкогольного сп`яніння у водія, у разі коли встановлений стан алкогольного сп`яніння - 1.49 ‰, не є необхідною складовою для висунення обґрунтованого та змістовного обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби).

У п. 1 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зазначена правова норма узгоджується з вимогами п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Так, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спец. приладу Drager, та під час озвучування такої пропозиції ОСОБА_1 неодноразово перебивав співробітника поліції, який пропонував йому пройти такий огляд та намагався з`ясувати чи завадить проходження огляду його керуванню транспортним засобом на наступний день.

Під час проведення огляду ОСОБА_1 не відмовлявся від продуття спец. приладу Drager, проти результату проведеного огляду (1.49 ‰) не заперечував, вимоги доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під наглядом лікаря не висував. Так, суд дійшов висновку, що проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений із дотриманням діючих норм законодавства.

Щодо твердження сторони захисту про нібито неналежне місце проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння суд зазначає, що на місці зупинки ОСОБА_1 відмовлявся надавати документи на вимоги співробітника поліції та добровільно відмовлявся їхати до відділення поліції для встановлення його особи, у зв`язку із чим, застосувавши до останнього адміністративне затримання, ОСОБА_1 повезли до відділення поліції. Проте на шляху до відділу поліції ОСОБА_1 повідомив свої анкетні дані та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спец. приладу Alcotest Drager. Такий огляд було проведено під час зупинки на шляху до відділу поліції, що не є порушенням та не виключає інкримінований ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, оскільки його особу було встановлено до проведення огляду належним чином.

Відповідно до ч. 7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Суд встановив, що співробітником поліції було усно відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортними засобами до наступного дня, при цьому, оскільки, як вбачається з відеозапису, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був припаркований без порушень ПДР, необхідність у затриманні такого т.з. або передачі його іншій особі за згодою ОСОБА_1 відсутня.

Далі, оскільки на відеозаписі відсутні будь-які заперечення або незгода із встановленим за результатами огляду станом алкогольного сп`яніння, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 звертався до співробітників поліції із незгодою з результатами проведеного огляду та проханням або вимогою направити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому такий аргумент сторони захисту документального підтвердження не знайшов.

Щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння під час дії сигналу «Повітряна тривога», суд зазначає, що обов`язкової вказівки щодо недопустимості проведення таких процесуальних дій під час дії згаданого сигналу у положеннях вищенаведеного законодавства не має, а тому, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не наполягав, не згадував, не хвилювався або можливо навіть не був обізнаний щодо дії сигналу «Повітряна тривога», суд дійшов висновку, що в таких діях співробітників патрульної поліції відсутні будь-які порушення, які могли б спростувати склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Щодо додаткових пояснень суд зазначає, що всупереч тверджень сторони захисту, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння наявний в матеріалах справи, а інший перелік доказів, пов`язаних із направленням, проходженням та відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я не повинен бути у матеріалах справи, оскільки не є необхідним для встановлення складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення та у зв`язку із тим, що на відеозаписі не зафіксована незгода ОСОБА_1 із результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спец. приладу Alcotest Drager та його вимогою доставити його для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідний заклад охорони здоров`я.

Щодо неналежності рапорту як доказу, суд зазначає, що рапорт співробітника патрульної поліції не є самостійним доказом, який може констатувати факт порушення ОСОБА_1 ст. 130 КУпАП, а тому не сприймається судом як основний, головний та неоспорюваний доказ, а є лише додатковим процесуальним документом задля кращого розуміння подій за якими на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи, що докази наявні в матеріалах провадження у справі дають суду можливість повно, послідовно, достовірно та об`єктивно встановити перебіг дій за якими було виявлено, зафіксовано та задокументовано порушення ОСОБА_1 частини 1 статті 130 КУпАП, шляхом перебування водія, який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп .

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна