ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2311/25 Справа № 199/1427/25 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А. захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його адвоката Ратушного В.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника Ратушного В.В. на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 23 січня 2025 року о 13 год. 20 хв. в с. Калинове, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Shara н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Від керування т/з відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Ратушний В.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що строк на подання апеляційної скарги було пропущено не з його вини, а через відсутність належного повідомлення про час і місце розгляду справи та невручення копії постанови суду. Такі обставини є поважними причинами, оскільки не залежали від волі заявника і фактично позбавили його можливості реалізувати право на захист. Заявник доводить, що про наявність постанови він дізнався лише 30 липня 2025 року під час перевірки поліцією, після чого негайно ознайомився з матеріалами справи і подав апеляційну скаргу без зволікань, що підтверджує його добросовісність.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки під час розгляду справи не були повно, всебічно та об`єктивно з`ясовані всі обставини, а докази, покладені в основу постанови, є недопустимими. Зазначає, що ОСОБА_1 є волонтером Благодійного фонду Добра справа, який на момент подій виконував завдання з ремонту автомобіля для Збройних Сил України. Вказує, про відсутність фіксації зупинки транспортного засобу працівником поліції під керуванням ОСОБА_1 . Вказує, що поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, визначений статтею 266 КУпАП. Не забезпечено відеофіксацію з моменту зупинки транспортного засобу, не залучено свідків, відсутні дані про застосування спеціальних технічних засобів. Відеозапис не містить дати, часу та повної послідовності дій поліцейського, що робить його неналежним доказом. Вважає, що суд першої інстанції неправомірно визнав наявність складу правопорушення, не перевіривши законність зупинки транспортного засобу та не врахувавши, що відмова від огляду була наслідком відсутності належного роз`яснення прав і порядку його проходження. Зазначає, що обвинувачення ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях та недопустимих доказах, що суперечить статті 62 Конституції України та принципу презумпції невинуватості. У зв`язку з викладеним, сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторін по справі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції визнає наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе поновити цей строк.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 або його представник у судове засідання не з`явились, про дату,час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд першої інстанції посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з вимог національного законодавства у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у двох випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи наявна повістка на ім`я ОСОБА_1 про дату розгляду на 13.06.2025 р. 09:00. Проте відсутні будь які підтвердження надсилання вказаної повістки чи отримання її ОСОБА_1 . З урахуванням того, що справа значний час та декілька разів передавалась за підсудністю, стверджувати, що ОСОБА_1 був обізнаний про місце розгляду справи в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська, є передчасними.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає поспішними висновки суду першої інстанції про можливість розгляду справи без учасників по справі.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом ст.268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Крім того як встановлено судом апеляційної інстанції, Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, відповідно до винесеної постанови, не встановлено всіх обставин справи, а лише наявне посилання на фабулу обвинувачення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №228322 від 23 січня 2025 року. В своїй описовій частині, судом першої інстанції фактично не встановлені обставини справи, не досліджено факт адміністративного правопорушення, не зазначено про наявність чи відсутність ознак вказаного правопорушення, не надано оцінку зазначеним доказами у своїй постанові.

За таких обставин постанова районного суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги, про не повне фіксування подій зазначених у протоколі, відсутня фіксація факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку.

Також відсутність повної відеофіксації та відсутність свідків не дає можливості під час апеляційного розгляду спростувати або підтвердити доводи апеляційної скарги про порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

За змістом правових норм, передбачених п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа яка керує транспортним засобом та відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само якщо особа відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що працівниками поліції не було зафіксовано факту руху транспортного засобу т/з Volkswagen Shara н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 23 січня 2025 року о 13 год. 20 хв. в с. Калинове, вул. Центральна, при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, за допомогою технічних засобів.

При перегляді наявних у матеріалах справи відеозаписів з оптичного носія інформації встановлено, що відеозьомка здійснюється з автомобіля у якому перебуває ОСОБА_1 та повідомляє про свою відмову від запропонованого йому огляду на стан сп`яніння. Сам ОСОБА_1 не підтверджує свого факту керування, та на відео взагалі відсутній зазначений автомобіль у протоколі.

Апеляційний суд погоджується з доводами сторони захисту, що факту зупинки транспортного засобу робітниками поліції не було.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою не причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння або яка відмовилась від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення в діях притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Ратушному В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Ратушного В.В. задовольнити.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя