Номер провадження: 23-з/813/74/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у справі №522/16160/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, шо становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2025 року без змін.

06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року.

У обґрунтування своїх вимог про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, посилається на те, що нововиявлені обставини це те, що він проходив військову підготовку та бойове розпорядження у період з 06 серпня 2025 року по 25 вересня 2025 року, тому не міг бути присутнім у судовому засіданні, яке відбулося 25 вересня 2025 року, з огляду на умови перебування у навчальному центрі. З 26 вересня 2025 року йому було вручено бойове розпорядження та направлено на виконання бойових завдань, що остаточно унеможливило будь-яку форму контакту (в тому числі онлайн) з міркувань безпеки підрозділу. ОСОБА_1 зазначив, що апеляційний суд проігнорував його клопотання про перенесення судового засідання 25 вересня 2025 року тим самим порушив його право на захист. Крім того, ОСОБА_1 посилався на недопустимість доказів, на процедурні недоліки протоколу та матеріалів справи, а також те, що апеляційний суд обмежився лише перевіркою доказів першої інстанції та не дав належної правової оцінки його доводам.

Одеським апеляційним судом було витребувано справу з місцевого суду, яка надійшла до апеляційного суду 23 жовтня 2025 року.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду і повертається особі, яка її подала, за таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Специфіка процесуальної діяльності при розгляді справ про адміністративне правопорушення визначає особливу процедуру оскарження рішень посадових осіб, які її здійснюють. Водночас право на оскарження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується встановленням у нормах КУпАП порядку і строків подачі (у деяких випадках і розгляду) скарг на рішення посадових осіб, в тому числі й судів.

У зв`язку з цим, главою 24 КУпАП передбачений інститут оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників провадження.

Так, ст.294 КУпАП передбачена можливість перегляду постанови суду у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку.

КУпАП не встановлює заборони або обмеження в реалізації права на оскарження до суду судових рішень у справах про адміністративні правопорушення, а навпаки, визначає процедуру оскарження судових рішень, яка в даному випадку була дотримана та реалізована ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2025 року.

Частиною 2 статті 294 КпАП України встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлення строку відмовлено.

Частиною ж 10 цієї статті передбачено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

За допомогою чіткого визначення в КУпАП порядку оскарження (перегляду) судових рішень знаходить свою реалізацію конституційний принцип, закріплений у п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, щодо забезпечення оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.

У відповідності до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» (заява №11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, були предметом розгляду в апеляційному суді під час перегляду постанови суду, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому вони не є нововиявленими. Тобто у даному випадку апелянт скористався правом на перегляд судового рішення в апеляційному порядку, за наслідками якого була прийнята відповідна постанова суду.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично ініціює новий аналіз (переоцінку) тих доказів, які були предметом судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій.

Незгода ОСОБА_1 з винесеною постановою Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року, якою залишено без зміни постанову суду першої інстанції, не є підставою для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Більш того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не може бути переглянута постанова Одеського апеляційного суду, з підстав того, що судом апеляційної інстанції була залишена без змін постанова суду першої інстанції, якою притягнуто заявника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене та виходячи з практики ЄСПЛ, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість діяти у спосіб, непередбачений процесуальним законом, а саме здійснити перегляд судового рішення у справі №522/16160/25 в порядку, який не визначений КУпАП, а тому заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у справі №522/16160/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева