Справа №: 343/2050/25
Провадження №: 3/343/677/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

з участю прокурора Тепчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області об`єднані в одне провадження адміністративні матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає в АДРЕСА_2 , непрацюючого, студента 2 курсу денної форми навчання Таврійського державного агротехнологічного університету, з середньою спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2021-2024 роки, а також без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, яку зобов`язаний був подати в зв`язку зі звільненням із займаної посади.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

Відповідно до наказу ДУ «Веселівський виправний центр (№ 8)» № 8 від 26.07.2010 року, ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України. За таких обставин, згідно пп. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону як на особу рядового складу державної кримінально-виконавчої служби. Будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 45 цього Закону, якою передбачено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а саме: несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021-2024 роки (граничний термін подання таких декларацій за 2021 та 2022 роки 31.01.2024 року, які фактично подав 26.09.2025 року; граничний термін подання декларацій за 2023 та 2024 роки 31.03.2024 року, які фактично подав: за 2023 рік 26.09.2025 року, за 2024 рік 13.05.2025 року), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, наказом ДУ «Веселівський виправний центр (№ 8)» № 10/ос-24 від 13.08.2024 «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено із займаної посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки. Однак, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 ч. 2 ст. 45 цього Закону, яким передбачено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), а саме: несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (граничний термін подання такої декларації 12.09.2024 року, яку фактично подав тільки 26.09.2025 року), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що порушення допустив через те, що його не належно проконсультували про те, коли саме необхідно подавати вказані декларації, просив суворо його не карати.

В судовому засіданні прокурор вказав, що вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведеною та просив визнати його винним у вчиненні цього правопорушення і накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім визнання самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколів № 449, № 450, № 451, № 452 та № 453 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 07.10.2025 року, в яких викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

- копією трудової книжки ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останнього 26.07.2010 року прийнято на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України згідно наказу ВВК № 8 від 26.07.2010 року № 33о/с;

- наказом ДУ «Веселівський виправний центр (№ 8)» № 10/ос-24 від 13.08.2024 «Про звільнення», відповідно до якого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено із займаної посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки на підставі п. 4 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (в зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів);

- даними з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з яких вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію (щорічну) за 2021, 2022, 2023 роки 26.09.2025 року, декларацію (щорічну) за 2024 рік 13.05.2025 року, а декларацію (при звільненні) подав 26.09.2025 року.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування..

Відповідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є зокрема, особи рядового складу державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо фінансової доброчесності застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національним агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 року, щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», фізичні особи подають документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Пунктом 15 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», внесено зміни до п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» та установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 45 цього ж Закону, особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті № цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно зазначеного вище роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції, декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація «при звільненні») декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності. Декларація «при звільненні» подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи прийнятим на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України, зобов`язаний був подати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки не пізніше 31.01.2024 року та за 2023 і 2024 роки не пізніше 31.03.2024 року, які фактично подав тільки 26.09.2025 року та 13.05.2025 року, а також в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», після звільнення зі служби ОСОБА_1 зобов`язаний був не пізніше 12.09.2024 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні), а фактично подав її тільки 26.09.2025 року, чим порушив вимоги фінансового контролю.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, оскільки обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою його визнано винним, обравши згідно зі ст. 36 КУпАП остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., оскільки він повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень, про що вказав у судовому засіданні, у вчиненому розкаявся.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2025 року складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 36, 40-1, 172-6, 283, 284 КУпАП, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: