Справа № 367/383/25 Суддя в суді першої інст. - Білогруд О.О.
Провадження № 33/824/4475/2025 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Семка В.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Семка В.Ю. на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лютіж, Вишгородського району, Київської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 25.12.2024 року о 22:35 по вулиці Бучанське Шосе, в селищі Гостомель, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі відмовився на відео, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник, оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції останній не був зобов`язаний виконувати, а складені процесуальні документи відносно водія не можуть бути належними та допустимим доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що працівники поліції чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск, чим викликали недовіру, а також зупинили його незаконно, що стало підставою для відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння не відповідали вимогам закону.

Вказує, що всупереч ствердженням поліцейського, у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння - хода тверда, мова чітка, тремтіння рук відсутнє, поведінка адекватна, почервоніння очей не видно. Звертає увагу, що в протоколі та направленні в медичний заклад наявні суперечності переліку ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 .

Зазначає, що у ОСОБА_1 була відсутня можливість отримати правовий захист за 1 годину до початку комендантської години.

Крім того, вказує, що всупереч вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, працівниками поліції включення відео реєстратора відбулось після зупинки автомобіля, що не дає можливості з`ясувати та підтвердити зупинки автомобіля.

Разом з тим, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову отримав 07 серпня 2025 року.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Семка В.Ю., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, вивчивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Беручи до уваги вказані у клопотанні захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку захисником Семко В.Ю. на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2025 рокута вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 серії ААД №791363; направленням водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, які містяться на DVD диску.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 беззастережно мав виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки таке прямо передбачено п. 2.5 ПДР України та абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». Зазначені норми покладають на водія безумовний обов`язок виконати вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції останній не був зобов`язаний виконувати, а складені процесуальні документи відносно водія не можуть бути належними та допустимим доказами, а також, що працівники поліції чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск, зупинили його незаконно, що стало підставою для відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння не відповідали вимогам закону, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Зокрема, згідно дослідженому в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що в нічну пору доби працівниками поліції було зупинено транспортний засіб RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Працівники поліції попросили пред`явити документи, які посвідчують особу. Під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції в останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Після чого, згідно чинного законодавства працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі охорони здоров'я. Крім того, працівник поліції запитав ОСОБА_1 чому останній не зупинив транспортний засіб на їх вимогу, на що останній сказав, що не побачив працівників поліції. А також запитав, чому він не був пристебнутий ременем безпеки. Після чого, працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснив наслідки відмови, він чого останній відмовився. Також, працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що автомобіль буде передано на штрафмайданчик та буде його відсторонено від керування транспортним засобом. Після чого, працівник поліції склав адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який зачитано та пред`явлено останньому, де він засвідчив свій підпис. Окрім цього, згідно ст. 266 КУпАП працівниками поліції ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом. Крім цього, відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення у зв`язку з тим, що останній не користувався ременем безпеки. Працівники поліції поводили себе спокійно, голос не підвищували, будь-якого тиску на ОСОБА_1 не здійснювали.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких порушень, оскільки працівники поліції діяли згідно вимог чинного законодавства, складений адміністративний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Крім того, згідно матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений ПДР України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як «причина зупинки транспортного засобу». Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння - хода тверда, мова чітка, тремтіння рук відсутнє, поведінка адекватна, почервоніння очей не видно, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки до обов`язків поліцейських входить, зокрема виявляння у водіїв транспортних засобів із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів встановлено Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». До того ж, апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння поліцейський може встановлювати безпосередньо під час спілкування з водієм за своїм суб`єктивним переконанням, наявність ознак сп`яніння і є підставою для подальшої пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, згідно дослідженому відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №791363 від 25.12.2024 вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Окрім цього, в направленні на огляд водія з метою виявлення алкогольного сп`яніння до медичного закладу охорони здоров`я від 25.12.2025 зазначено ще таку ознаку алкогольного сп`яніння як не стійка хода, де ОСОБА_1 засвідчив свій підпис та відмовився від такого огляду.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 була відсутня можливість отримати правовий захист за 1 годину до початку комендантської години, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №791363 від 25.12.2024 року, ОСОБА_1 був ознайомлений із своїми правами та обов`язками згідно відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак своїм правом на захист не скористався.

Доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, працівниками поліції включення відео реєстратора відбулось після зупинки автомобіля, що не дає можливості з`ясувати та підтвердити зупинки автомобіля, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зупинка транспортного засобу підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції. Крім того, ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні, що він керував вказаним транспортним засобом.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження по справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Семку В.Ю. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Семка В.Ю. - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига