Справа № 202/4281/25
Провадження № 3-в/202/38/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Шофаренко Ю.Ф. розглянув заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення та повернення виконавчого збору і мінімальних витрат виконавчого провадження , -

ВСТАНОВИВ:

У заяві зазначено, що постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 20.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу зі стягненням судового збору.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.09.2025 року змінено постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 20.05.2025 року , з резолютивної частини виключено посилання на стягнення судового збору.

З посиланням на ст. 380 ЦПК України заявник просить здійснити поворот виконання постанови Індустріального районного суду міста Дніпра від 20.05.2025 року в частині стягнення судового збору та зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське повернути з Державного бюджету України виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Дослідивши заяву, додані до неї документи, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до частини першої статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містить спеціальної норми про поворот виконання рішення.

Водночас, у разі скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка вже була виконана (наприклад, сплачено штраф, конфісковано майно), застосовуються загальні правові механізми, зокрема норми Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) або Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), які передбачають інститут повороту виконання судового рішення.

Поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення.

Чинний КУпАП за своєю суттю є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя і в той же час містить в собі ряд колізійних норм або норм, які не виконуються через їх недосконалість (нікчемних норм), а тому потребує системних законодавчих змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 268, 283, 287, 298-305 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення та повернення виконавчого збору і мінімальних витрат виконавчого провадження залишити без задоволення.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Юрій ШОФАРЕНКО