Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1902/25
Провадження № 3/542/479/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари в залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2КУпАП, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу від 29 жовтня 2025 року серії ВАД № 395103 (а.с. 4), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

16 жовтня 2025 року о 17 год 00 хв у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неповнолітнього пасинка гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема: підвищував голос, виражався нецензурними словами у його бік, погрожував фізичною розправою, що завдало шкоди психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , а саме: з`явився страх, відчуття пригнічення, безсоння. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення 04 листопада 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, за змістом якої просив розглянути справу без його участі, з порушенням, зазначеним у протоколі, погодився (а.с. 25).

Оскільки обов`язкова участь у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 нормами КУпАП не передбачена, суд вирішив розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.

Надаючи оцінку викладеним у протоколі обставинам разом із наданими до нього доказами, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Ця форма домашнього насильства з об`єктивної сторони повинна характеризуватися діянням, наслідками та причинним зв`язком між ними.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, ініціатором складення протоколу надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2025 року серії ВАД № 395103, який містить підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 4);

- рапорт про отримання заяви та реєстрацію ЄО за № 6380 від 16.10.2025 (а.с. 5);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 жовтня 2025 року, в якому заявниця ОСОБА_3 просила притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї та її сина домашнє насильство (а.с. 6);

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 29 жовтня 2025 року, в яких ним зазначено про конфлікт із вітчимом ОСОБА_1 під час якого він кричав, ображав нецензурною лайкою та поводив себе агресивно, причиною конфлікту стало те, що, на думку ОСОБА_1 , його пасинок довго ходить гуляти та не слухається (а.с. 8);

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 16 жовтня 2025 року, в яких нею зазначено, що 16 жовтня 2025 році її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурно відносно неї та її дітей, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з цим просила притягнути його до відповідальності (а.с. 11);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 29 жовтня 2025 року, в яких ним зазначено, що після вживання алкогольних напоїв у нього із дружиною ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_2 стався конфлікт, під час якого він кричав та висловлювався щодо них нецензурно (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та сином дружини неповнолітнім ОСОБА_2 відбувся конфлікт.

Дослідивши відповідні матеріали, суд зазначає, що надані ініціатором складення протоколу про адміністративне правопорушення докази не підтверджують того факту, що внаслідок дій психологічного характеру з боку ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 .

Крім того, таких відомостей не містять і показання самого потерпілого ОСОБА_2 .

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини самі по собі не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, адже відомості про настання для потерпілого негативних наслідків психологічного характеру (шкоди) матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення відносно неповнолітнього будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, так як не доведений факт завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 247, 283 та 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва