Провадження № 3/554/2143/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025 р. м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Горбунова Я. М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №211428 від 23.10.2025 р. з 25.09.2025 р. по 21.10.2025 р. ОСОБА_1 - мати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учнем 5 А класу ЗЗСО №34, що розташований в АДРЕСА_2 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме, не забезпечує дитину загальною середньою освітою в період часу з 25.09.2025 р. по 21.10.2025 р., чим порушила п. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинені повторно протягом року, так як постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.12.2024 р. за ч.1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності.

ОСОБА_1 пояснила, що вона намагається належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, незважаючи на те, що вона самостійно виховує сина, оскільки його батько помер, вона багато працює, щоб забезпечити матеріально свою дитину всім необхідним, при цьому вона контролює поведінку сина, але не може фізично та психологічно примусити сина ходити до школи, який відмовляється ходити у школу, або ходить нерегулярно, або відвідує не всі уроки. Вона весь час проводить з ним бесіди, разом з сином ходили до психолога та навіть за призначенням лікаря проводили йому медикаментозне лікування, так як сину офіційно було встановлено діагноз «Розлад дефіциту уваги та гіперактивність». Проте таке лікування не дало позитивних результатів, а лише привело до збільшення ваги у сина та розладу кишково-шлункової діяльності. Вона неодноразово зверталася до педагогічних працівників, щоб сина пересадили із задньої парти на передні, щоб якось зацікавити його до навчання і не дозволяти йому відволікатися, але відповідної реакції від вчителів не отримала. Робота з шкільним психологом також не дала результату, син взагалі відмовився ходити до нього. Проте, вона розуміє необхідність подальшої роботи із цією ситуацією і намагається зробити все можливе, щоб син навчався і відвідував школу.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини першої статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Норма частини другої статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Щодо доведеності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 12 ЗУ «По охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Частиною 2 пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитинилише за умови винноїповедінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

До протоколу в якості доказів винної поведінки ОСОБА_1 надані: витяг з електронного журналу обліку відвідування (пропусків занять) з 01.09.2025 р. по 21.10.2025 р., де зазначено кількість пропусків занять, пояснення практичного психолога ЗОШ №34 ОСОБА_3 , класного керівника 5-А класу ЗОШ № 34 ОСОБА_4 , асистента вчителя ЗОШ № 34 ОСОБА_5 , з яких вбачається, що учень 5-А класу ОСОБА_2 нерегулярно відвідує шкільні заняття та запропоновані заняття з психологом з корекціонного розвитку, з мамою регулярно ведеться спілкування, але вона зазначає, що не може вплинути на ситуацію, бо син її не слухається; також надані копія свідоцтва про народження та копія постановиОктябрського районного суду м. Полтави від 19.12.2024 р. за ч.1 ст. 184 КУпАП, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності на ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 надала суду також докази, які свідчать про те, що ОСОБА_2 поставлений діагноз «Дефіцит уваги з гіперактивністю, комбінований тип , важкий перебіг», які мали наслідком неодноразові звернення до дитячих лікарів психіатра та психолога, призначалося медикаментозне лікування.

Так, відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 від 12.12.2024 р. ОСОБА_1 зверталася до психолога, яким проводилися заняття щотижнево з 15.09.2022 р. до 26.12.2022 р., заняття були припинені у зв`язку з перенаправленням до іншого фахівця.

Відповідно до консультативного висновку дитячого психіатра ОСОБА_7 від 21.09.2024 р. на основі бесіди з мамою та особистим спостереженням за дитиною, заповнюванням опитувальників, у ОСОБА_2 встановлено дефіцит уваги та гіперактивності, комбінований тип та надані рекомендації для мати ОСОБА_1 щодо лікування атомоксецином 18 мг.

Відповідно до консультативного висновку дитячого психіатра ОСОБА_7 від 18.11.2024 р. на основі бесіди з мамою та особистим спостереженням за дитиною у ОСОБА_2 встановлено порушення активності та уваги, опозиційно-викличний розлад та надані рекомендації для мати ОСОБА_1 щодо лікування аріпіпрозолом 2, 5 мг., моніторингу стану дитини та алгоритм дій по допомозі дитині в контролі її стану.

Відповідно до консультативного висновку лікаря ОСОБА_8 від 12.03.2025 р. у дитини встановлена де соціалізований розлад поведінки, комп`ютерна залежність, призначено медикаментозне лікування та рекомендована індивідуальна форма навчання.

Відповідно до консультативного висновку дитячого лікаря психіатра ОСОБА_9 від 09.10.2025 р. під час огляду встановлено, що дитина на не хоче ходити до школи, опозиція, хлопчик дуже активний, непосидючий, самостійний, але домашні завдання не виконує, в один період мав чутливість /тривогу через школу, має труднощі із засипанням і зі сном з малого віку, була безрезультатна спроба використовувати мелатонін. Має проблеми з уважністю та симптоми гіперактивності та імпульсивності. Встановлений діагноз «Гіперкінетичний розлад поведінки, опозиційно акцентуйований розлад, дефіцит уваги із гіперактивністю, комбінований тип, важкий перебіг. Призначено лікування тразодон (триттіко) 25 мг., батьківські поведінкові керівництва в пріоритеті, робота з психотерапевтом.

Згідно інформації Протоколу № 2 засідання команди психолого-педагогічного супроводу дитини ЗОШ № 34 встановлено, що учню 5-А класу ОСОБА_2 встановлена корекційно-розвиваюча програма на 2024 -2025 роки, в ході якої не досягнуто запланованих результатів через відсутність дитини у школі. За поясненнями мами син її не слухається і відмовляється ходити до школи. ОСОБА_1 ознайомлена та погодилася із запропонованою індивідуальною програмою розвитку дитини на IIсеместр 2024-2025 навчального року і її зобов`язано забезпечити відвідування сином освітнього заходу.

За характеристикою учня 4-А класу ОСОБА_2 він під час уроків веде себе байдуже, не працює, шкільна мотивація не розвинена, не справляється з навчальною діяльністю. Мати майже не має впливу на дитину і не можу спонукати його ходити до школи. Назар майже рік відвідує психолога. Мати таким чином намагається спонукати його ходити до школи, але результатів від співпраці із психологом не має.

Аналіз у сукупності всіх, наданих суду доказів, дозволяє суду зробити висновок про те, що матеріали справи не містять переконливих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 свідомого нехтує своїми батьківськими обов`язкамита неналежним чиномвиконує ці обов`язки. Навпаки, з представленої письмової інформації вбачається, що мати вживає багато заходів для того, щоб встановити контакт з сином, відвідуючи лікарів та застосовуючи медикаментозну та психотерапію, проте, як вбачається з цих же документів та пояснень самої ОСОБА_1 , це не дає бажаних результатів.

За таких обставин, суд вважає, що в даному адміністративному провадженні жодний з наданих доказів не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. А визнання її винної у невиконанні батьківських обов`язків за встановлених обставин буде порушувати принципи справедливості та презумпції невинуватості.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд Шевченківському району міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Я. М. Горбунова