Справа № 450/4972/25 Провадження № 3/450/2582/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 24.10.2025 року від Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області Подвірного Тараса Михайловича, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дата народження, РНОКПП та місце реєстрації проживання якої невідомі,

за ст. 188-40 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 року, голова ОСББ «Червоної Калини 4, 4А-Сокільники» ОСОБА_1 відповідь на листи № 27843.4/Л-17963.3/25/01 від 27.03.2025 року та № 79124.4/Л-17963.3/25/01 від 17.09.2025 року не надала, законні вимоги Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області не виконала, чим вчинила триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що така підлягає поверненню для доопрацювання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 року Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області Подвірним Т.М. не вказано жодних відомостей для ідентифікації особи ОСОБА_1 , зокрема її дати народження, РНОКПП та місця реєстрації проживання, оскільки зазначена адреса АДРЕСА_1 , 4 «А», є місцем розташування ОСББ, головою якого є вказана особа.

Відсутність відомостей для ідентифікації особи ОСОБА_1 унеможливлює розгляд даної справи, а у випадку постановлення рішення виконання такого буде неможливим.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ЄСПЛ у справі «Гайдашевський проти України» визнав порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини, оскільки здійснюючи пошук доказів та засуджуючи заявника на їх підставі, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді.

Також слід звернути увагу на приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р.), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р.), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016 р., відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене вище, Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області Подвірним Т.М. з моменту звернення до нього особи ОСОБА_2 щодо неправомірних дій голови ОСББ ОСОБА_1 , а саме 18.03.2025 року, не вчинено жодних дій для ідентифікації особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 року.

З наведених підстав, приходжу до висновку про повернення матеріалів адміністративної справи Представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області Подвірному Т.М. для доопрацювання, зокрема з метою встановлення ідентифікуючих персональних даних особи ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 251, 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дата народження, РНОКПП та місце реєстрації проживання якої невідомі, за ст. 188-40 КУпАП повернути Представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області Подвірному Тарасу Михайловичу для доопрацювання, зокрема виконання вимог мотивувальної частини постанови.

Постанова остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Мусієвський В.Є.