Номер провадження: 33/813/2018/25
Номер справи місцевого суду: 522/505/25
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Крайнюкова Максима Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року накладено на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП адміністративне стягненняу вигляді штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі ) гривень з позбавленням права керування строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 02.10.2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Крайнюков Максим Миколайович подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо 15 вересня 2025 року через Єдиний державний реєстр судових рішень. Після чого 16 вересня скаржник звернулась за правовою допомогою до адвоката Крайнюкова Максима Миколайовича та уклала Договір - доручення про надання правової допомоги від 16 вересня 2025 року. 16 вересня 2025 року адвокатом Крайнюковим Максимом Миколайовичем направлено через Електронний кабінет в ЄCITC «Електронний суд» заяву про ознайомлення з матеріалами справи № 522/505/25. 23 вересня 2025 адвокат Крайнюков Максим Миколайович ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення Ne 522/505/25, в результаті чого зазначає наступне, що неможливо погодитись з матеріалами справи № 522/505/25, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. З цих підстав апелянт просить поновити строк.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Приморського районного суду м. Одеси у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП ухвалена місцевим судом 11 червня 2025 року, а апеляційна скарга захисником апелянтом подана до суду 02.10.2025 року, тобто зі значним порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, а саме після спливу більше трьох місяців.

Як встановлено оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явилася.

Між тим, матеріалами справи встановлено, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382020 вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї вищевказаного протоколу.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року була надіслана судом до реєстру 13.06.2025 року та оприлюднена на сайті реєстру 16.06.2025 року.

16 вересня 2025 року адвокатом Крайнюковим Максимом Миколайовичем направлено через підсистему (модуль) ЄCITC «Електронний суд» заяву про ознайомлення з матеріалами справи № 522/505/25 та згідно розписки 23 вересня 2025 адвокат Крайнюков Максим Миколайович ознайомився з матеріалами справи.

Ставлячи питання про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, захисник апелянт зазначає, що про оскаржуване рішення дізналась 15 вересня 2025 року через Єдиний державний реєстр судових рішень.

Апеляційний суд звертає увагу що положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її отримання.

При цьому, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не міститься обґрунтування поважності причин пропуску строку, зважаючи на те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто було забезпечено можливість своєчасно цікавитись наявним судовим провадження, звернутись до адвоката з метою надання правової допомоги, отримати оскаржувану постанову та подати апеляційну скаргу в строк передбачений ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, вказівка на дату, коли апелянту сталу відомо про наявність оскаржуваної постанови - 15 вересня 2025 року, без належного мотивування, що завадило звернутися до суду апеляційної інстанції в строк передбачений ст. 294 КУпАП, з відповідними доказами, позбавляє можливості апеляційним судом перевірити їх та надати відповідну оцінки.

Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить, зокрема, не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Апеляційний суд наголошує, що попри те, що конституційне право звернення до суду є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. З практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

За таких підстав, враховуючи, що пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення є значним, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що апелянт не вказав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не надав на їх підтвердження належних та достатніх доказів.

За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Крайнюкову Максиму Миколайовичу слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Крайнюкова Максима Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Крайнюкова Максима Миколайовича на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе