Провадження № 3/727/2700/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , фактично проживаючої АДРЕСА_2 , непрацюючої, за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №980183 від 01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 01.10.2025 року приблизно о 22.15 год. перебувала по АДРЕСА_2 та вчинила відносно доньки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме вигнала з будинку та погрожувала побиттям, чим було завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

В суді ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що ніякого насильства відносно доньки ОСОБА_2 вона не вчиняла. 01.10.2025 року між нею та донькою ОСОБА_2 , яка є повнолітньою особою, відбулось звичайне словесне з`ясування стосунків, яке стосувалось суто сімейних питань. Жодних погроз побиттям, психологічного тиску чи іншої форми насильства вона не застосовувала. Після нашої розмови донька вибігла з дому, а вона побігла слідом та просила її не залишати будинок, однак донька, розвернувшись, пішла. Біля будинку ОСОБА_2 чекав її батько ОСОБА_3 , який відразу викликав поліцію та написав відповідну заяву.

Представник ОСОБА_1 Поляк М.В. в суді просила закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що між нею та матір`ю 01.10.2025 року виник конфлікт через те, що вона помирилась зі своїм батьком. Мати виганяла її з будинку та била подушкою, чим обмежила її права, тому вона пішла з будинку. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Малолітній ОСОБА_4 в присутності психолога ОСОБА_5 в суді пояснив, що він навчається в Чернівецькій гімназії №8 Чернівецької міської ради. Він проживає з матір`ю по АДРЕСА_2 . З ними проживала ще його сестра ОСОБА_2 , однак на даний час вона з ними не проживає. В нього з матір`ю відносини добрі, мати на нього не кричить. Зараз мати з сестрою не спілкуються, але раніше у них були хороші відносини. 01.10.2025 року він чув тільки розмову мами з сестрою, криків і сварок він не чув. ОСОБА_6 розмови між матір`ю та сестрою він зайшов, сестра була спокійною і не плакала. Сестра не була збудженою, вона збирала речі. Сестра нічого йому не говорила, що мама зробила їй щось погане (била, погрожувала чи виганяла з дому). Сестра сама пішла з дому, хоча мама їй казала, щоб вона не робила цього.

Заслухавши ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_2 , малолітнього свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з огляду на таке.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до положень ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, є правопорушенням з матеріальним складом.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, який набрав чинності 07 січня 2018 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особливістю домашнього насильства є повна влада та контроль кривдника над жертвою насильства.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчинила дії, що мають ознаки психологічного та економічного насильства.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Згідно з ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Нормами КУпАП до компетенції суду не входить збирання доказів у справі. Такі дії порушили б принцип рівності сторін та фактично свідчили б про прийняття судом сторони обвинувачення, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 173-2 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: