Справа № 946/7675/25
Провадження № 3/946/2298/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2025 року до суду від Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №006108/133 від 12.03.2023 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст.85 КУпАП, в якому зазначено, що 12.03.2023 року о 14:00 годині на озері Катлабух в районі с. Утконосівка , Сафянівська ОТГ, Ізмаїльський район, Одеська область, ОСОБА_1 здійснював незаконний лов водних біоресурсів - риби забороненим знаряддям лову для любителя однією моносіткою, не маючи на це спеціального дозволу, чим спричинив збиток рибному господарству України на суму 153 816 грн. незаконним виловом цінних порід риби, а саме: лящ маломірний 77 штук х 1649 грн., тарань маломірна 12 штук х 1564 грн., окунь 1 штука х 3162 грн., карась маломірний 1 одиниця х 1581 грн., рак маломірний 1 одиниця х 3332 грн., згідно такс, затверджених Постановою КМУ №1209 від 21.11.2011 в редакції постанови КМУ №1039 від 06.10.2021р., чим ОСОБА_1 порушив п. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», ч. 4 п. 1.1. Правил спортивного та любительського рибальства, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 29.10.2025 року о 11-40 год. ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Згідно рішенню від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішення Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 11 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП адміністративна відповідальність настає за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Дементьєвої Т.О. від 27.09.2025 встановлено, що згідно пояснень ОСОБА_1 , останній 12.03.2023 приблизно о 13:00 перебував на озері Катлабух, де шукав свій старий човен, який залишив у комишах. Однак човен не знайшов та вийшов на берег, де його зупинили працівники рибоохоронного патруля. Водні біоресурси у озері ОСОБА_2 не виловлював. Вину не визнає.

Також у вказаній постанові зазначено, що в ході проведення досудового розслідування проводився вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення свідків кримінального правопорушення, які не надали бажаного результату. Під час розслідування встановлено, що під час виявлення вищевказаного кримінального правопорушення працівниками СВП, СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Одеського рибоохоронного патруля не здійснювалась відео фіксація. У зв`язку з вищевикладеним, не встановлено достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою обставин, що дозволяє поза розумним сумнівом дійти до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад кримінального правопорушення. При цьому, дізнавач вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається наявність ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

При цьому, сума збитків, нанесених рибному господарству України складає 153816грн.

Таким чином з вказаної постанови вбачається, що не доведеною є об`єктивна сторона кримінального правопорушення.

У наданих притягуваним дізнавачу письмових поясненнях, він зазначив, що він на своєму гумовому човні вийшов шукати свій старий човен, що був раніше залишений біля камишів, однак не знайшовши його, виплив на берег та потягнув свій човен по берегу, та саме в цей час зустрів патруль. До вилову вилученої риби не має жодного відношення, сітка та риб`я не його.

Після закриття кримінального провадження матеріали направлено до суду для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Однак будь-яких додаткових доказів окрім тих, що зібрані під час оформлення адміністративних матеріалів, та під час дізнання, суду не надано, незважаючи на те, що дізнанням не було встановлено достатніх доказів наявності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України (незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду).

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , не доведено факт грубого порушення правила рибальства ОСОБА_1 забороненими знаряддями лову, не доведено поза розумним сумнівом наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, позиція притягуваного, що від не здійснював вилов риби, не спростована.

У письмових поясненнях від 12.02.2023 ОСОБА_1 зазначив, що він на своєму рибацькому човні направився до колишнього рибопитомнику на озері Катлабуг біля с.Утконосівка. На березі він зустрів рибоохоронний патруль, який почав його звинувачувати у вилові риби. До вилову риби він не причетний.

Отже достатніх доказів вилову ОСОБА_1 цінних порід риб забороненими знаряддями лову, суду не надано.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Таким чином, достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про тваринний світ», Правил спортивного та любительського рибальства, суду надано не було.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Принцип 7 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Судом враховується практика Європейського суду з прав людини, висловлену у п.60 Рішенні у справі «Коробов проти України», відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

У постанові від 12.06.2018 р. (справа № 712/13361/15) ВС звернув увагу, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

У постанові від 04.07.2018 р. (справа № 688/788/15-к) ВС зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За таких умов, суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства є безпідставними та не підтверджуються достатніми доказами, які були надані суду.

З урахуванням чого суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які достатні докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 245, 251, 252, 247, 283 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Човен «BARK» моделі В240С темно-зеленого кольору, надувний та весла 2 штуки повернути ОСОБА_1 .

Знаряддя лову: 1 моносітка, довжиною 50 метрів, 1,2 м, вічко 20 мм ; водні біоресурси: лящ маломірний 77 одиниць; рак маломірний 1 одиниця; тарань 12 одиниць; окунь маломірний 1 одиниця; карась маломірний 1 одиниця знищити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов