Справа № 159/5785/25 Провадження №33/802/744/25 Головуючий у 1 інстанції:Шишилін О. Г.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

захисника Семенюка П.Т. Косендюка Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Косендюка Ярослава Анатолійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 21.02.2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює: директор ВКПП «АГРОПРОМТЕХЦЕНТР» (), до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень на користь держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він працюючи на посаді керівника ВКПП «АГРОПРОМТЕХЦЕНТР» () порушив ведення податкового обліку, а саме порушення вимог абз. «б» п.200.4, абз. «в» п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями внаслідок чого платнику відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій Декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року на загальну суму 1 557 273 гривень, чим порушено:

-п.198.1, 198.6 ст198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, завищено податковий кредит з ПДВ на суму ПДВ 16250 гривень за травень 2025 року, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації та показника рядка 21, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в декларації за травень 2025 на суму 16250 гривень.

Правопорушення виявлено 23.07.2025 року згідно результатів документальної позапланової позапланової перевірки ВКПП «АГРОПРОМТЕХЦЕНТР», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2025 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. ОСОБА_1 інкримінуються дії за ч.1 ст.163-1 КпАП України (а.с.25-26).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Косендюк Я.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає оскаржувану постанову суду необґрунтованою та прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні підтвердження будь-якого порушення належними та допустимими доказами, адже акт перевірки, на який послався суд першої інстанції в якості винуватості ОСОБА_1 не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки він є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Будь-яких інших доказів окрім акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, який фактично складений на підставі цього акту, матеріали справи не містять.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанова Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2025 року отримана стороною захисту лише 14.10.2025 року засобами поштового зв`язку, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження. Окрім того, звертає увагу суду на те, що сторона захисту не брала участі в судовому розгляді в суді першої інстанції.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України (а.с.30-32).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився (а.с.38), клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 Косендюка Я.А., який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в місцевому суді призначався на 10.09.2025 року, про що належним чином був повідомлений ОСОБА_1 (а.с.24), однак останній в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 винесена 10.09.2025 року (а.с.25-26) тобто, останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24 година 22.09.2025 року (наступний робочий день), однак апеляційна скарга подана до суду 20.10.2025 року (через систему «Електронний суд») (а.с.30-32), тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що ті мотиви, які наведено захисником у апеляційній скарзі в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а саме те, що вказану постанову ним отримано 14.10.2025 року, а тому вчасно подано апеляційну скаргу у встановлений законом десятиденний строк, не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.294 КпАП України визначено, що перебіг процесуального строку починається з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомленим зі змістом пред`явленого правопорушення, знав як про наявне судове провадження, так і про дату, час і місце судового розгляду, що в апеляційній скарзі не заперечується, тому апеляційний суд не вбачає підстав для визнання причин, вказаних у вимогах апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, як таких, що можуть визнаватись поважними, а тому відмовляє у поновленні строку на апеляційне оскарження. Відповідно апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

В поновленні строкузахиснику Косендюку Ярославу Анатолійовичу в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на подачу апеляційної скарги на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КпАП України відмовити.

Апеляційну скаргу захисника Косендюка Ярослава Анатолійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КпАП України повернути скаржнику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.