Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5742/25 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Номер провадження №33/4805/984/25
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника Житомирської митниці Державної митної служби України Заліщука О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Самаріна А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 08 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України (провадження у справі закрито),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 08 липня 2025 року провадження у справі про порушення митних правил ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил №0041/UA101000/2025 від 03.02.2025, 02.04.2023 о 21 год. 38 хв. через міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «NISSAN», модель «NAVARA», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна 2488 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

В ході проведення попередньої перевірки, з метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу, Житомирською митницею направлено запит у Львівську митницю за вихідним від 08.11.2024 № 7.19-3/20- 02/7/9021 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортні засоби, отримувачем яких зазначено військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги вищевказаного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 13.11.2024 №7.4-5/20-03/7/30941. Так, згідно поданої громадянином України ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 02.04.2023, яку ним підписано особисто, отримувачем товару зазначено - військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Згідно вказаної відповіді військової частини НОМЕР_3 за вих. № 2441 від 18.11.2024 (вх. Житомирської митниці від 11.12.2024 № 11502/8.2-20), зазначений транспортний засіб до військової частини НОМЕР_3 не надходив.

На адресу місця реєстрації (проживання), наявну в електронних базах Державної митної служби, громадянина України ОСОБА_1 , направлено виклик від 08.11.2024 за № 7.19-3/20-02/10/9037 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення транспортного засобу марки «NISSAN», модель «NAVARA», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , однак вказаний громадянин не прибув у встановлений строк до Житомирської митниці та не направив на адресу митниці (електронну адресу) письмових пояснень.

Таким чином органом уповноваженим на складання протоколу інкримінується ОСОБА_1 вчинення дій спрямованих на переміщення через митний кордон України товару - транспортного засобу марки «NISSAN», модель «NAVARA», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2488 cm3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 02.04.2023, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_3 .

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, представник митниці Кондратюк А.В. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2025 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у відповідності до санкції цієї статті.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митного органу посилається на помилковість та необґрунтованість висновку судді суду першої інстанції, постанова судді, на думку апелянта, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказав, що з 01 грудня 2023 року переміщення товарів гуманітарної допомоги, врегульовано порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2023 року №953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану».

Відомості щодо отримувача автомобіля, а саме в/ч НОМЕР_3 , зазначеного ОСОБА_1 у декларації не підтвердились, зокрема і щодо листа-звернення вказаного автомобіля. Вважає, що листом від 18 листопада 2024 року спростована позиція захисту щодо передачі вказаного транспортного засобу військовій частині, тому судове рішення про закриття провадження у справи є передчасним.

Адвокат Самарін А.С. 21 серпня 2025 року подав заперечення щодо апеляційної скарги, яку вважав необґрунтованою, у зв`язку з чим постанову Богунського районного суду міста Житомира від 08 липня 2025 року просив залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника скаржника Заліщука О.М., особу, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Самаріна А.С., які апеляційну скаргу вважали необґрунтованою та в її задоволенні просили відмовити, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статтей 245, 252, 280 КУпАП та статтей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Так, суд першої інстанції належним чином дослідив та оцінив зібрані у справі докази, які перевірені апеляційним судом, а саме: протокол про порушення митних правил №0041/UA101000/2025 від 03 лютого 2025, з якого вбачається, що 02 квітня 2023 року о 21-38 год через міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «NISSAN», модель «NAVARA», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна 2488 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України (а.с. 1-3);

довідку про виготовлення витягу з Центральної бази даних Державної митної служби України від 03.02.2025 (а.с. 17);

витягом з бази даних «Диспетчер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» (а.с. 18);

довідку про визначення вартості транспортного засобу з мережі Інтернет (а.с. 19);

копії листів Житомирської митниці від 19.06.2023, від 24.10.2024, від 08.11.2024, від 03.02.2025,від 28.04.2025 (а.с. 13-14, 20, 23, 26); копії листів Львівської митниці від 06.07.2023, від 13.11.2024 (а.с. 21, 27);

довідку про виготовлення скріншоту з Центральної бази даних Державної митної служби України з інформацією про адресу проживання (реєстрації) громадянина України ОСОБА_1 від 03.02.2025 (а.с. 36);

скріншоти з бази даних «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» (а.с. 37-42);

відповідь військової частини НОМЕР_3 від 18.11.2024 про те, що транспортний засіб «NISSAN», модель «NAVARA», кузов № НОМЕР_1 , до військової частини не надходив (а.с. 24-25) ;

копією декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (а.с. 28);

копію технічного паспорту на автомобіль (а.с. 29).

копію звернення військової частини НОМЕР_3 від 15 грудня 2022 року до ОСОБА_2 про необхідність, зокрема, у позашляховиках пікапах за підписом тво командира В/ч НОМЕР_3 майора ОСОБА_3 (а.с. 63)

фотодокази передачі транспортного засобу та військовослужбовцям (а.с. 62-71).

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд дійшов висновку, що доводи Житомирської митниці про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є необґрунтованими. Вказаний висновок суддя мотивував тим, що матеріали справи про порушення митних правил не містять достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення достатньою кількістю належних і допустимих доказів.

Апеляційний суд у повному обсязі погоджується із таким висновком судді районного суду.

Варто зазначити, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують в засобах пересування, а тому небайдужі громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку війни опікуються зазначеними питаннями. Крім того, в умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України, військові оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності, що пояснює недотримання формальностей правильної передачі транспортного засобу, підписання відповідного акту та постановки автомобіля на облік у військовій частині.

Так, згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості.

Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Суддею районного суду, з висновком якого погоджується апеляційний суд, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 02 квітня 2023 року ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «NISSAN», модель «NAVARA», кузов № НОМЕР_1 в якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосування заходів нетарифного регулювання, при цьому отримувачем вказав військову частину НОМЕР_3 .

Суд першої інстанції на переконання апеляційного суду ґрунтовно дослідив заперечення ОСОБА_1 проти складеного щодо нього протоколу, а також надані на підтвердження заперечень докази, зокрема: лист-звернення в/ч НОМЕР_3 від 15 грудня 2022 року, згідно якого в якості безоплатної гуманітарної допомоги з Великобританії пригнаний та переданий військовослужбовцям «NISSAN», модель «NAVARA», кузов № НОМЕР_1 .

Крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_1 надавав пояснення, за змістом яких з початком повномасштабного вторгнення російських військ в Україну організував Благодійний фонд. 06.03.2023 йому зателефонувала працівниця Благодійного фонду ОСОБА_4 та прислала відеозвернення. 30.03.2023 він отримав запит через «Ватсап» від підрозділу. 02.04.2023 він особисто сів за кермо автомобіля і перетнув кордон України на ньому, а 03.04.2023 доправив цей транспортний засіб до м. Бердичів, де у подальшому транспортний засіб передали військовому ОСОБА_5 та 05.04.2023 направив останньому акт прийому-передачі, однак він так і не направив йому замовлений акт про отримання. Також зазначив, що бухгалтерією тоді в Благодійному фонді ніхто не займався.

Також у суді першої інстанції дослідженні покази свідка ОСОБА_6 , який надав копію військового квитка вбачається про проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 з 28.02.2022 по 12.04.2024 року, та пояснив, що у 2023 році служив у військовій частині НОМЕР_3 . Вони приймали участь у бойових діях на Харківському напрямку. Він попросив командира частини, щоб той надав лист на транспортний засіб. Після отримання даної автівки він попросив своїх друзів, щоб привели її до ладу, а саме: відремонтували та перефарбували у зелений колір. Він сам був у Куп`янську. Його дружина на весні 2023 привезла транспортний засіб в Ізюм. Ключі та техпаспорт він віддав командиру підрозділу коли звільнився. До кінця його служби автомобіль був у підрозділі, також було багато неоформлених автівок. Зі слів побратимів навесні 2025 року цей транспортний засіб був пошкоджений і не підлягав ремонту. Також зазначив, що під час його служби і після звільнення змінилось багато командирів підрозділу, у якому він служив.

Вказані пояснення узгоджуються із долученими фото- та відеодоказами, з яких вбачається, що автомобіль марки «NISSAN», модель «NAVARA», реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 був переданий військовслужбовцю, перефарбований, перебував у зоні бойових дій та був знищений.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги та вважає обґрунтованими заперечення адвоката Самаріна А.С. на апеляційну скаргу, що ОСОБА_1 , зважаючи на нагальність потреб та обставин на час ввезення автомобіля, не може бути відповідальними за не взяття доправленого у якості гуманітарної допомоги автомобіля на облік у військовій частині. Вказав, що даний транспортний засіб був вживаним, бюджетним, високопрохідним, не відносився до автомобілів преміум класу та дійсно використовувався військовослужбовцями, для виконання військових завдань. Серед фотодоказів міститься світлина схожого автомобіля за зовнішніми ознаками виведеного із експлуатації. Разом з тим, захисник не погодився із оцінкою митним органом вартості вказаного автомобіля.

Матеріали справи не місять відомостей, що вказаний автомобіль використовувався у цивільному обороті або для потреб цивільного населення, тобто вказаний автомобіль на цивільний облік не реєструвався, що свідчить про його належне цільове використання для військових цілей та захисту країни від збройної агресії.

Відомостей про недостовірність та неналежність названих документів представником митної служби не надано, як і доказів про використання автомобіля для власного збагачення шляхом його реалізації, використання не за призначенням або отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 умисно подав митному органу недостовірні відомості щодо отримувача товару суду не надано. Не здобуто таких і під час апеляційного розгляду справи.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в справі відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 надав митному органу підроблені документи чи документи одержанні незаконним шляхом (висновки експертизи, показання свідків, вирок суду), які б доводили його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи є аналогічними до змісту протоколу про порушення митних правил та зводяться до переоцінки апеляційним судом доказів, зібраних та досліджених судом першої інстанції.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь