МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2025 р. Справа № 370/2104/25

Провадження № 3/370/856/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С.,

з участю секретаря судового засідання Снитко А.А.,

прокурора Ілюшенко К.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи, скеровані Управлінням стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічний розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

у с т а н о в и л а:

У Протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 08 липня 2025 року № 3766, що ОСОБА_1 , у період з 12 лютого 2021 року по 16 вересня 2024 року займала посаду адміністратора відділу «Центру надання адміністративних послуг та державної реєстрації» Бишівської сільської ради Фастівської області Київської області, була посадовою особою місцевого самоврядування 12 рангу, як суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до статті 172-6 КУпАП, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги абзацу другого частини другої статті 45 розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно 07 квітня 2025 року, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2024 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 05 березня 2025 року подала декларацію, але як виявилось невірно зазначила тип декларації, про що їй повідомила працівник кадрів Бишівської сільської ради, тож подала декларацію з вірно визначеним типом вже 07 квітня 2025 року. Загалом вину визнає, розуміє, що здійснила помилку, поспішала та не додивилась, декларацію створювала на основі попередньої декларації, подану 16 вересня 2024 року у день звільнення.

У судовому засіданні прокурор зазначила, що вина ОСОБА_1 доведена та підтверджена зібраними у справі доказами, а тому просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Розпорядженням сільського голови Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області від 12 лютого 2021 року № 50-к ОСОБА_1 з 12 лютого 2021 року призначена на посаду адміністратора відділу «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації» Бишівської сільської ради із присвоєнням 12 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням сільського голови Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області від 10 вересня 2024 року № 147-к ОСОБА_2 звільнене із займаної посади з 16 вересня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 була посадовою особою місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є посадові особи місцевого самоврядування.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Тобто, у ОСОБА_2 виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2024 рік до 01 квітня 2025 року.

Однак, як зазначено у протоколі, відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті Національного агентства запобігання корупції декларацію після звільнення за 2024 рік ОСОБА_1 подала лише 07 квітня 2025 року об 12 год 01 хв, несвоєчасно без поважних причин.

Водночас, як пояснила ОСОБА_2 , що 05 березня 2025 року вважала, що вчинила всі необхідні дії для подання декларації після звільнення за минулий рік. Це підтверджується, долученим до матеріалів справи додатку щодо послідовності дій користування «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , 05 березня 2025 року була виконана дія щодо подання декларації з накладенням кваліфікованим електронним підписом.

Крім того, суд дослідив єдиний реєстр електронних декларацій та встановив, наявну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подану ОСОБА_1 05 березня 2025 року об 14 год 07 хв «Вид декларації та звітний період» - «При звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями 16.09.2024-31.12.2024».

07 квітня 2025 року об 12 год 01 хв ОСОБА_1 подала вже Щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) 2024, як вона зазначила після того, як їй вказали на помилку у визначені виду декларації. Проаналізувавши зазначені декларації, суд встановив, що інформація в них ідентична.

Диспозицією частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію.

Окрім того, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Однак, як було встановлено, ОСОБА_1 05 березня 2025 року подала декларацію особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто до настання граничного терміну 1 квітня наступного року після року припинення діяльності, але допустила помилку у визначенні її виду, що виключає об`єктивну та суб`єктивну сторони адміністративного правопорушення, визначеного частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як визначено у статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 245, 247, 252, 255, 280, 283285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина