Справа № 346/4204/25
Провадження № 3/346/1525/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., за участі секретаря судового засідання Біди Ю.Б., захисника Боднарчука С.Я., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справи, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ст. 126 ч. 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу складеного 06 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 414184, він цього о 12 год 45 хв в селищі Отинія по вул. Свободи, керував транспортним засобом марки «BMW 525» номерний знак « НОМЕР_2 », будучи позбавлений права керування транспортними засобами, повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч. 2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Захисник адвокат Боднарчук С.Я. підтримав подане письмове клопотання про закриття провадження по справі, яке мотивує тим, що ОСОБА_1 того дня здійснював продаж транспортного засобу та знаходився біля автомобіля. Захисник наголошує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом а лише знаходився поряд із ним, всі долучені до протоколу пояснення він писав за вказівками поліцейських, хоча пояснював їм, що він не здійснював керування транспортним засобом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом, зокрема це не зафіксовано на відеозаписі долученому до проколу .

Крім того, захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не долучено постанову про позбавлення його права керування транспортним засобами.

Під час складення адміністративних матеріалів поліцейськими допущено ряд порушень, зокрема не роз`яснено ОСОБА_1 його прав, припинення відео фіксації під час оформлення протоколу.

Тому вважає, що винуватість ОСОБА_1 не доводиться належними та допустими доказами, і провадження відносно нього за ст. 126 ч. 5 КУпАП підлягає закриттю.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, водій повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Зазначене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», згідно яких водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Згідно абз. 1-3 п. 2 Постанови про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженоїпостановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340(в редакціїпостанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові № 404/4467/16а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 414184; рапорт інспектора Коломийського РВП, копію постанови серії ЕНА № 439385 від 15 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 126 ч. 4.

Також, судом досліджено відеозапис події правопорушення, згідно якого встановлено, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «BMW 525» номерний знак « НОМЕР_2 », який не рухався (був припаркований), підійшли до особи, яка вийшла з водійського сидіння вказаного транспортного засобу, запропонували надати посвідчення водія, на що той відповів, що такого посвідчення не має. На відеозаписи поліцейські вказують, що в них наявна інформація про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавлений такого права, однак не вказали особі звідки наявна така інформація та не долучили до протоколу доказів.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і порушення ним положень Правил дорожнього руху, які б давали право працівникам поліції здійснити його законну зупинку.

До матеріалів справи долучено рапорт інспектора Коломийського РВП відповідно до якого під час патрулювання було помічено та зупинено транспортний засіб марки «BMW 525» номерний знак « НОМЕР_2 » на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», у зв`язку із тим, що були підстави вважати, що вказаним автомобілем керує особа , яка позбавлена права керування транспортними засобами. Під час перевірки встановлено, що вказаним транспортним засобом керує ОСОБА_1 , який позбавлений права керування транспортними засобами. Однак вказані у рапорті відомості не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд не може покласти його в основу обвинувачення,оскільки він не підтверджений іншими доказами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, пояснення особи, яка притягається до відповідальності суддя приймає до уваги, оскільки вони повністю підтверджуються відеозаписом події правопорушення, підтвердженні показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, просто стояв біля нього, також сидів у салоні автомобіля, однак не вмикав двигун та не здійснював рух автомобілем.

Між тим, обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, провадження по справі відносно нього слід закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2025 року.

Суддя: Сольський В. В.