Провадження номер 3/741/719/25
Єдиний унікальний номер 741/1427/25
ПОСТАНОВА

іменем України

28 жовтня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серій ВАД № 7732038) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи не відомо,

передбачене ч. 1 ст. 173-8 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

02 серпня 2025 року о 21 год 20 хв. гр. ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис АА №501315 від 01 серпня 2025 року, згідно з яким він повинен в будь-який спосіб не контактувати з постраждалою особою у встановлений законом строк уповноваженого підрозділу.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-8 КУпАП.

У судове засідання 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, не повідомив суд про причини неявки та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності за наявними матеріалами.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд робить висновок про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-8 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким вона повинна залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, у встановлений законом строк уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування.

Разом з цим частиною 2 статті 173-8 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено ряд спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед яких є терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 25 указаного вище Закону України терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пунктів 1-3 Розділу II Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01 серпня 2018 року №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 773203 від 02 серпня 2025 року того дня (02 серпня 2025 року) о 19:17 год, за адресою АДРЕСА_3 , гр. усупереч вимогам термінового заборонного припису серії АА501315 від 01 серпня 2025 року, яким йому заборонено наближатися, спілкуватися з постраждалою особою та повторно вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 . Своїми діями порушив встановлений порядок, що передбачений ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, у діях ОСОБА_1 убачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, тобто невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Отже, поліцейським неправильно визначено правову кваліфікацію діяння, вчиненого ОСОБА_1 , а його дії помилково кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-8 КУпАП, тоді як фактичні обставини справи свідчать, що ним допущено невиконання термінового заборонного припису, що підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи направляти на стадії після дослідження у судовому засіданні всіх наявних у справі доказів протокол для усунення недоліків із викладенням вищезазначених міркувань, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09 червня 2011 року, заява N 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04).

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд уважає, що винуватість ОСОБА_1 не доведена наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами, у діях особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. ст. 173-2, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-8 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Анатолій КРУПИНА