Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/17808/24

Провадження № 33/4815/838/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Мороз Л.С.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мороз Л.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2024 року близько 19 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме: нецензурно лаялася, нанесла один удар кулаком руки по обличчю ОСОБА_2 , чим вчинила дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Мороз Л.С. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Зазначає, що відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені всі істотні відомості, необхідні для вирішення справи: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про правопорушника, місце, час і суть правопорушення, нормативний акт, що передбачає відповідальність, відомості про свідків і потерпілих, а також пояснення особи, яку притягують до відповідальності. Вказує, що у даному випадку зміст протоколу серії ВАД 158006 від 12.09.2024 року щодо ОСОБА_1 є нечітким і нечитабельним, що унеможливлює розуміння суті інкримінованого правопорушення. У протоколі не розкрито конкретних обставин події, не зазначено свідків, а також відсутній опис дій, які свідчили б про умисне порушення громадського порядку.

Доводить, що дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, оскільки вона не вживала нецензурної лайки, не чіплялася до громадян, не порушувала громадський порядок і не проявляла неповаги до суспільства. Навпаки, із її пояснень вбачається, що конфлікт було спровоковано іншою особою ОСОБА_2 , яка першою почала словесну суперечку та фізично вирвала у ОСОБА_1 предмети, що призвело до обливання обох учасниць молоком. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не дослідив зазначені обставини, не надав оцінки поясненням ОСОБА_1 та не перевірив достовірність протоколу, поклавши в основу постанови формальні матеріали без аналізу фактичних даних. Суд не врахував, що об`єктивна сторона дрібного хуліганства передбачає наявність умислу на порушення громадського порядку, а така ознака в діях ОСОБА_1 відсутня.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 27 вересня 2024 року без її участі (а.с.16).

Даних про надіслання їй копії постанови суду в матеріалах справи немає, а копію постанови ОСОБА_1 отримала безпосередньо в суді 10 вересня 2025 року.

Апеляційна скарга подана 17 вересня 2025 року (а.с.20).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Мороз Л.С. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 про залишення постанови суду без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді цієї справи зазначені вимоги повною мірою не були дотримані.

Так, ОСОБА_1 у ході розгляду справи у апеляційному суді вказала, що вона не вживала нецензурної лайки, не чіплялася до громадян, не порушувала громадський порядок і не проявляла неповаги до суспільства, а навпаки, конфлікт було спровоковано ОСОБА_2 , яка першою почала словесну суперечку та фізично вирвала у ОСОБА_1 предмети, що призвело до обливання їх обох молоком.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що зробила зауваження ОСОБА_1 щодо годування тварин біля її будинку, після чого, за її словами, остання почала обзивати її та накинулася з кулаками, подряпавши обличчя і грудну клітину.

Згідно диспозиції ст.173 КУпАП, передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадянський порядок і спокій громадян

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Від хуліганських слід відрізняти дії, які вчинені щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками. Такі дії можуть бути оцінені як хуліганство лише тоді, коли вони були поєднані із очевидним для винного порушенням громадського Натомість, як убачається з пояснень сторін, подія мала побутовий, конфліктний характер, спричинений особистими неприязними стосунками між сусідами, і не супроводжувався очевидним порушенням громадського порядку чи виявом неповаги до суспільства.

Натомість, як убачається з пояснень сторін, подія мала побутовий, конфліктний характер, спричинений особистими неприязними стосунками між сусідами, і не супроводжувався очевидним порушенням громадського порядку чи виявом неповаги до суспільства.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_2 про обставини порушення громадського порядку ОСОБА_1 ..

Також апеляційний суд зазначає, що згідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4-172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Не звільняє суд від цього обов`язку і можливе закінчення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки закон жодних виключень не містить і зазначена норма є імперативною.

Місцевий суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, розглянувши 27 вересня 2024 року справу у відсутності ОСОБА_1 , що в свою чергу, є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Викладене вище свідчить, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не доведена зібраними і наявними у справі доказами, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Мороз Л.С. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Мороз Л.С. задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович