Справа № 306/1272/25
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/662/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, військовослужбовець роти охорони військової частини НОМЕР_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

З протоколу про військове адміністративне правопорушення № 394 від 13.07.2025 та постанови судді від 21.07.2025 вбачається, що 13.07.2025 приблизно о 01 год 40 хв на військовий об`єкт, що розташований у межах Свалявського ОТГ Мукачівського району Закарпатської області, повернувся із щорічної основної відпустки командир 2 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 7 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_3 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, і на питання по суті відповіді не давав. Після чого, молодший сержант ОСОБА_1 направлений на медичний огляду у КНП «Сваляваська міська лікарня» для обстеження на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, на що надав добровільну згоду. За результатами огляду факт алкогольного сп`яніння підтверджено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 21.07.2025 скасувати, а провадження у справі закрити. Зазначає, що він не брав участі в розгляді справи, оскільки не був повідомлений про час та місце судового засідання. При цьому, звертає увагу на те, що був присутній при розгляді справи 25.07.2025 і про те, що 21.07.2025 за цим фактом вже була винесена постанова йому стало відомо тільки згодом. Тому, його два рази притягнуто до відповідальності за одне і те ж правопорушення та накладено штраф в розмірі 17000 грн. Розгляд справи був формальним і в матеріалах справи відсутні відомості про його особу. Із цих підстав, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду від 21.07.2025 скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити.

Будучи належним чином повідомленимb про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Русин Ю. І. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали. За змістом ст. 294 КУпАП, неявка

-2-

вказаних осіб, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не перешкоджає апеляційному перегляду справи. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Русина Ю. І., що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. При цьому, береться до уваги заява захисника про розгляд справи без його та ОСОБА_1 участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційна скарга задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, а в матеріалах справи відсутні відомості, які із достовірністю свідчили про те, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк вручена чи надіслана копія оскаржуваної постанови.

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи останнього щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення, і такий строк поновлюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до принципу юридичної відповідальності «non bis in idem» особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення.

Цей принцип закріплений в ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Вказаний принцип закріплений і на національному рівні, а саме положеннями ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема:

-3-

п. 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що оскаржуваною постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення за те, що 13.07.2025 приблизно о 01 год 40 хв на військовий об`єкт, що розташований у межах Свалявського ОТГ Мукачівського району Закарпатської області, повернувся із щорічної основної відпустки командир 2 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 7 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_3 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, і на питання по суті відповіді не давав. Після чого, молодший сержант ОСОБА_1 направлений на медичний огляду у КНП «Сваляваська міська лікарня» для обстеження на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, на що надав добровільну згоду. За результатами огляду факт алкогольного сп`яніння підтверджено.

Разом з тим, відповідно до постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.07.2025, яка на день апеляційного перегляду набрала законної сили (постанова Закарпатського апеляційного суду від 06.10.2025), ОСОБА_1 за аналогічних обставин визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Враховуючи викладене, з метою з`ясування наявності умов, які не виключають (чи навпаки виключають) подвійне провадження, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на певну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи і у подальшому не призведуть до притягнення цієї особи до відповідальності двічі за одне й те, саме правопорушення підлягають зіставлянню фактичні обставини адміністративних правопорушень у справах № 306/1272/25 та № 306/1248/25 за протоколом про адміністративне правопорушення № 394 від 13.07.2025.

Так, поняття «те саме правопорушення» елемент idem принципу ne bis in idem у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суті, одних і тих самих фактів (рішення у справі «Сергій Золотухін проти Росії», п. 82). В цьому рішенні ЄСПЛ встановив, що важливо було зосередитися на тих фактах справи, які складали сукупність конкретних фактичних обставин стосовно одного й того ж обвинуваченого, та були нерозривно пов`язані між собою у часі та просторі, наявність таких фактів мала бути доведена для засудження або порушення кримінальної справи (п. 84).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 16.06.2016 у справі «Ігор Тарасов проти України» (Igor Tarasov v. Ukraine), заява № 44396/05) зазначив, що ст. 4 Протоколу № 7 необхідно розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду в справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, один і той самий час, та сама поведінка особи); констатував порушення ст. 4 Протоколу № 7, у зв`язку з притягненням особи до кримінальної відповідальності після накладення на неї адміністративного стягнення фактично за те саме діяння.

-4-

В даному випадку рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 3 ст. 172-20 УпАП, за постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2025 (справа № 306/1272/25), так і у справі № 306/1248/25 за постановою цього ж суді від 25.07.2025, прийнято за одним і тим самим фактом та на підставі одного і того самого протоколу про адміністративне правопорушення № 394 від 13.07.2025.

З огляду на викладене, щоб не відбулося забороненого подвійного накладення стягнення, а також враховуючи, що постанова Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.07.2025 набрала законної сили, апеляційний суд приходить до переконання, що провадження в цій справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 8 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП через наявність за тим самим фактом щодо нього постанови компетентного органу про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2025.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.07.2025 щодо ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя