Справа № 462/5360/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2025 року

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 09.07.2025 року о 19 год. 51 хв. в м. Львові, вул. Сяйво, 21 керувала транспортним засобом «Lexus LX570» д.н.з. НОМЕР_2 , у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація руху, різка зміна забарвлення обличчя, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, результат тесту №2075 1.45%, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у її відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Шкарупська-Баранова Н.Б. підтримала подане нею клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Пояснила, що ОСОБА_1 діяла в стані крайньої необхідності, а саме необхідності негайно їхати до дитини у зв`язку із повідомленням її матері про приступ в дитини, з якою вона залишилась. Адвокат звернула увагу на те, що ОСОБА_1 не оспорювала результатів тесту на стан сп`яніння, однак висловлювалася щодо необхідності негайно їхати до дитини, що зафіксовано на відеозаписі з портативних нагрудних відеокамер працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №637640 від 09.07.2025 року;

- показами приладу «Drager ALKOTECT 6820 прилад ARНF-0017», тест №2075, результат тесту 1.45%; (а.с.3)

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом якого ОСОБА_1 погодилася, поставивши свій підпис; (а.с.4)

- направленням на огляд водія від 09.07.2025 року;

- оглянутими судом відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції на яких зафіксовано погодження ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- рапортом від 09.07.2025 року.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності.

Так, ОСОБА_1 на підтвердження стану здоров`я дитини подала суду копії медичних документів.

Водночас, нею не подано належних доказів, які б підтверджували необхідність надання термінової медичної допомоги дитині у день події 09.07.2025 року, а саме, доказів, які б підтверджували виклик швидкої медичної допомоги для дитини, висновків лікарів, де б фіксувалася така подія, тощо. Інших клопотань, зокрема, про витребування доказів, допит свідків ОСОБА_1 та її захисники не заявляли.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, та його суспільну небезпеку, дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605.60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 гривні 60 копійок судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць