П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська

розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ЕПР1 № 370013 від 23 червня 2025 року стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНКОПП: в матеріалах справи відсутній, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягалася до адміністративної відповідальності:

1) відповідно до постанови серії ЕНА № 5046321 від 23 червня 2025 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП (далі протокол),

У С Т А Н О В И В:

22 червня 2025 року о 22 год 34 хв в м. Біла Церква, вул. Гризодубової, 21, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Caddy, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі в присутності лікаря нарколога відмовилась згідно висновку лікаря Комунального некомерційного підприємства «Ставищенської лікарні» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 19, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для розгляду протоколів, суддя призначала судові засідання.

Судове засідання від 17 липня 2025 року відкладене у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , яка про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак до суду не повернулось повідомлення про вручення судової повістки.

Судове засідання від 05 серпня 2025 року відкладене у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому провадженні.

Судове засідання від 21 серпня 2025 року знято з розгляду у зв`язку з перебування суді у відгулі, на підставі наказу голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2025 року № 88/в/г.

У судовому засіданні 29 вересня 2025 року ОСОБА_1 вину не визнала, заперечувала обставини викладені у суті протоколу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пакало А.В. надав до суду клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивував його тим, що зупинка водія працівниками поліції була без підстав зазачених в ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак є незаконною, тому всі подальші вимоги поліції до особи, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Водночас ОСОБА_1 не мала ознак алкогольного сп`яніння. Однак вона намагалась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest, але у зв`язку аритмією та тахікардією, яку має ОСОБА_1 , прилад не зміг зафіксувати та показати результати. У зв`язку з неможливість пройти огляд на місці, ОСОБА_1 беззаперечно погоджується та не відмовляється від проходження огляду у медичному закладі. Вона зауважила, що бажає проїхати до найближчого медичного закладу, але працівники поліції стверджували, що ближчого медичного закладу, який проводить огляд на стан алкогольного сп`яніння ніж Ставищанська міська лікарня немає, хоча це у 55 км від міста Білої Церкви. Окрім того, перебуваючи у лікарні ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду, але просила зробити це через процедуру відібрання крові, на що отримала категорично відмову. Також працівниками патрульної поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 в повній мірі її права і обов`язки щодо можливості отримати правову допомогу, що тягне за собою порушення права на захист та ставить під сумнів правомірній дій поліції.

У судовому засіданні досліджено письмові докази та розгляд справи відкладений для перегляду диску із відеозаписами, який долучено до протоколу.

Судове засідання 03 жовтня 2025 року відкладено після перегляду частини відеозаписів та закінчення відведеного часу для судового засідання.

Судове засідання 06 жовтня 2025 року відкладено за вище зазначених аналогічних підстав 03 жовтня 2025 року.

Судове засідання від 24 жовтня 2025 року знято з розгляду у зв`язку із знеструмленням електромережі суду, що підтверджується актом від 24 жовтня 2025 року.

Судове засідання від 30 жовтня 2025 року відкладене за клопотанням захисника Пакала А.В., у зв`язку з його участі у судовому засіданні у Сквирському районному суді Київської області.

У судове засідання 03 листопада 2025 року ОСОБА_1 , разом із захисником Пакало А.В. не прибули.

Суддя зазначає, що з моменту вступу в справу, як захисника ОСОБА_2 , так і його підзахисна мали достатньо часу, для ознайомлення з усіма доданими до протоколу доказами, надання пояснень, клопотань.

Захисник Пакало А.В. ознайомився з матеріалами доданими до протоколів, про що надав розписку від 19 липня 2025 року.

Своєю чергою, ОСОБА_1 у судові засідання, зокрема, 30 жовтня, 03 листопада 2025 року не з`являється, не повідомивши причини своєї неявки.

Суддя зазначає, що неприбуття адвоката за договором у судове засідання, не є поважною причиною неприбуття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отож, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суддя дослідила матеріали додані до протоколів, за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Пакала А.В.

За результатами розгляду, суддя керується такими положеннями закону та дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, … відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя зазначає, що порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений ст. 266 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають … оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, а лише та, у якої виявлені одна або кілька ознак, перелічених у п. 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів…

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, … ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, заслухавши ОСОБА_1 , її захисника Пакала А.В., дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане стверджується:

- протоколом, де вказано, що: «22 червня 2025 року о 22 год 34 хв в м. Біла Церква, вул. Гризодубової, 21, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Caddy, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі в присутності лікаря нарколога відмовилась згідно висновку лікаря Комунального некомерційного підприємства «Ставищенської лікарні» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 19, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП»;

У протоколі ОСОБА_1 жодних зауважень чи заперечень не вказала, зазначено, що від підпису відмовилась. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовивлась;

- листами Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 19 грудня 2023 року та Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 02 січня 2025 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 червня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 направлялася для огляду на стан алкогольного сп`яніння до лікарні.

У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Огляд не проводився, водій відмовився від проходження в присутності лікаря нарколога;

- висновком лікаря Комунального некомерційного підприємства «Ставищенської лікарні» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 19 згідно якого, ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, мотивувала тим, що бажає пройти огляд в іншому медичному закладі, від підпису відмовилась в присутності поліцейського ОСОБА_3 та м/с ОСОБА_4 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22 червня 2025 року.

У вище вказаному акті вказано, що огляд ОСОБА_1 не проводився відмовилась від проходження огляду.

У акті жодних пояснень, зауважень ОСОБА_1 не вказала, від підпису відмовилась;

- рапортом поліцейського від 22 червня 2025 року, згідно якого, 22 червня 2025 року в складі наряду Вулкан 0751 ( ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ) під час вільного патрулювання було зупинено транспортний засіб Volkswagen Caddy, н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Під час спілкування та перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою пристрою газоаналізатор драгер, на що водій відмовився, та захотів проїхати до найближчого медичного закладу пройти огляд в присутності лікаря нарколога.

В подальшому водія було доставлено до Ставищанської районної лікарні, де в присутності лікаря ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду.

Щодо ОСОБА_1 було складено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії ЕНА № 5046321 та протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, транспортний засіб залишено на місці зупинки, так як він припаркований без порушень Правил дорожнього руху, водія відсторонено від керування, відібрати зобов`язання було не можливо у зв`язку з шахедною атакою на місто, та водій направився в найближче укриття.

Подію зафіксовано на бодікамеру Моторола 477200, 476280, та службовий реєстратор 70 таі;

- диском із відеозаписами від 22-23 червня 2025 року, згідно якого, зокрема, установлені обставини указані в протоколі у суті учиненого адміністративного правопорушення.

Так, на відео зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 .

В подальшому водію було повідомлено, що вона має ознаки алкогольного сп`яніння.

На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодилась, однак на місці за допопомогою приладу Drager не змогла пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння (прилад не зміг зафіксувати та показати результати у зв`язку недостатністю отриманого для тесту повітря).

На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 погодилась.

Однак вже в медичному закладі ОСОБА_1 не пройшла медичний огляд для визначення стану сп`яніння, не виконувала вимоги лікаря та висловлювала свої заперечення.

Таким чином суддя вважає, що водій ОСОБА_1 своїми діями ухилялась від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Працівники поліції протягом усього часу відповідали на її уточнюючі питання, роз`яснювали законні підстави для проходження медичного огляду.

Суддя вважає, що досліджені письмові докази, відеозаписи, є послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності.

Суддя вважає, що докази зібрані поліцейським у спосіб та порядку встановленому КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 має бути піддана адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своєю чергою, суддя відхиляє надані пояснення стороною захисту, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами доданими до протоколу, які складені уповноваженою посадовою особою, зокрема, письмовими доказами, відеозаписами.

Так, до позиції ОСОБА_1 про те, що вона не визнає своєї вини, тому що вона не керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту спрямованим на ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дана позиція спростовується переглянутими в судовому засіданні відеозаписами, письмовими доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд констатував, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати Правила дорожнього руху України.

Суддя зазначає, що працівники поліції можуть зупиняти транспортні засоби, зокрема, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 1455, № 1456, оскільки поліцейські мають право на проведення перевірки транспортних засобів та здійснення поверхневої перевірки речей, багажу, транспортних засобів та проведення перевірки документів у осіб.

Водночас поліцейський за внутрішнім переконання встановлює наявність ознак алкогольного сп`яніння та діє згідно інструкції, що зобов`язує його, зокрема, роз`яснити особі підстави для проведення огляду на стан сп`яніння, процедуру проведення такого огляду, суть вчиненого правопорушення.

З дослідженого відео вбачається, що поліцейськими виконані ці дії без тиску та примусу на водія ОСОБА_1 .

Відмова від проходження медичного огляду у лікарні на вимогу працівника поліції для визначення стану алкогольного сп`яніння зафіксована на відеозапис.

Так, суддею установлено, що працівники полії повідомили водія ОСОБА_1 про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та безпосередньо ними самостійно визначений найближчий медичний заклад для проведення огляду водія.

Окрім того, суддя зазначає, що методику проведення медичного огляду на стану алкогольного сп`яніння визначає лікар відповідно до нормативних вимог.

Однак водій ОСОБА_1 висловлювала заперечення та ухилялась від виконання законних вимог.

Тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а її пояснення не ґрунтуються на наявних у справах доказах.

Відомості зафіксовані наданими відеозаписами в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та фіксацію даного порушення, а також узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.

Окрім того, суддя зазначає, що водій ОСОБА_1 скористалася своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, які належним чином були роз`яснені у судовому засіданні, під час розгляду справи у суді та правом на захист (зокрема, сторона захисту ознайомлена з усіма матеріалами справи, брала участь у судовому засіданні від початку розгляду справи).

Тому суддею не приймаються до уваги доводи сторони захисту оскільки вони не спростовуються жодними доказами, зокрема, відеозаписами, письмовими доказами.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21липня 2011 рок у справі «Коробов проти України» Європейський суд з правлюдини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суддя зазначає, що наведені стороною захисту доводи спростовуються вище вказаними письмовими доказами, відеозаписами.

Отже, суддею надані мотиви щодо аргументів сторони захисту, що стосуються суті учиненого адміністративного правопорушення та мають важливе значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності притягалася, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеній у ст. 23 КУпАП, а саме виховання винної у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Отже, розмір штрафу становить 1 000 х 17 = 17 000 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривні.

Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави необхідно судовий збір в розмірі 3028 х 0,2 = 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІрина ДУБАНОВСЬКА