Справа № 199/5043/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра в складі судді Корнєєвої В.В.,

при секретарі с/з Пісковій С.В.

за участю

прокурора Баклана В.В.

особи, яка притягається

до відповідальності ОСОБА_1

захисника Турчанінова І.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного провадження (№ 199/5094/25, № 199/5043/25) щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, працюючого старшим офіцером відділення призову АНД районного ТЦКтаСП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває об`єднане провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП ( справи№ 199/5094/25, № 199/5043/25, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України)

Як вбачається з адміністративного протоколу № 386 від 11.04.2025 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого офіцера відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «щорічна» за 2021 рік, лише 01.03.2024 о 8 год. 45 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, ов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 01.03.2024 року, тобто день несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік

Як вбачається з адміністративного протоколу № 387 від 11.04.2025 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого офіцера відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи згідно з п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «щорічна» за 2022 рік, а саме - 16.03.2024 об 11год.11хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 16.03.2024 року, тобто день несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

В судовому засіданні прокурор Баклан В.В. зазначив, що матеріалами справи дійсно підтверджено факти вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КупАП, в зв`язку з чим є підстави для притягнення останнього до відповідальності і, враховуючи особу та обставини справи, просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що він працює в УСР в Дніпропетровської області та після проведення перевірки своєчасності подання декларацій посадовими особами після відновлення декларування під час воєнного стану, було виявлено факти несвоєчасної подачі щорічних декларацій гр.-ном ОСОБА_1 за 2021 та 2022 роки, перевірка проводилася в межах наданих повноважень Управлінню стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України згідно Положення.

ОСОБА_1 та його захисник заперечували щодо притягнення ОСОБА_1 за інкримінованими правопорушеннями, зазначивши, що по-перше, ОСОБА_1 своєчасно подав декларації за 2021 рік та 2022 рік після відновлення декларування, про що зазначено як відповідному закону, так і в численних роз`ясненнях НАЗК. Окрім того, перевірку та складання протоколів відносно ОСОБА_1 було проведено неуповноваженою на то особою, що підтверджується постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 року, який зазначив, що дії працівників Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо складання відносно нього протоколів про адмінстративне правопорушення, пов`язане з корупцією 11.04.2025 року щодо несвоєчасного подання декларацій за 2021 та 2022 роки є неправомірними. ОСОБА_1 та його захисник просили суд закрити провадження по справі через відсутність складу правопорушень.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.12.2019 № 107 ОСОБА_1 було призначено на посаду офіцера відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно наказу від 01.01.2021 №20 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено старшим офіцером відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» об`єктами декларування є військові посадові особи. Законом України «Про запобігання корупції», а саме ч. 7 ст. 45 визначено, що суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України. Державної слхжби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції) але дія цієї частини не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців, які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або виряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті З цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону №1700-VIІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23.07.2021 № 449/21 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон).

Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.

Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:

1)щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації. Суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду ««дарування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація час вимушеного прогулу не подається. Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершені «значеного Законом строку подання щорічної декларації знов починає здійснені діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювач діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається

2)декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу 1 частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціям раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом і останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані де Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках:особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді;особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності. Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону або' статусу юридичної особи публічного права не вважається припинення діяльності та не зобов`язує особу подавати декларацію будь-якого виду;

3)декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно д абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Декларація кандидата на посаду подається до призначення або обрання особи на відповідну посаду, якщо інше не передбачено законом. Якщо особа подала щорічну декларацію за минулий рік, декларація кандидата на посаду за цей період не подається.

Суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначені ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту і достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настань відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконалене електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазнане в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.Суб`єкт декларування має право за власною ініціативою подати виправлю декларацію, але не більше трьох разів упродовж семи днів після дня подання первинної декларації, шляхом створення та подання виправленої декларації Реєстру.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 3 березня 2022 року № 2115-ІХ було призупинено компанію декларування в Україні.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції НАЗК.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік - 01.03.2024 року, і за 2022 рік - 16.03.2024 року. Зазначені в протоколах дати подання декларацій за 2021 та 2022 роки ані ОСОБА_1 , ані його захисник не оспорюють.

Прокурор зазначає, що відповідно до роз`яснень НАЗК «Щодо фінансової доброчесні: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» від 13.11.2023 №4 - за загальним правилом до 31.01.2024 слід подати: щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди; декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (з кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно). З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період. Таким чином, ОСОБА_1 , на думку прокурора, мав подати такі декларації не пізніше 31.01.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник суду зазначали, що ОСОБА_1 не порушено встановлені терміни подання декларацій за 2021 та 2022 рік, при цьому вони посилалися на роз`яснення НАЗК « Щодо фінансової доброчесні: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» від 13.11.2023 №4, яке міститься на сайті https://wiki.nazk.gov.ua/, а саме «197-2. Коли подають декларації військовослужбовці, визначені у плі. 1-4 ч. 7 сі. 45 Закону (ТОП посадовці, члени ВЛК, ЛЛК, працівники ТЦК та СП, закупівельники)? Декларації за 2021. 2022. 2023 звітні періоди - до З1 березня 2024 року. Суб`єкти декларування, які зазначені у п.н. 1-4 ч. 7 ст. 45 Закону, подають декларації у строки, визначені ч.ч. 1-4 ст. 45 Закону (абз. 12 ч. 7 ст. 45 Закону). Тобто на них поширюються загальні правила стосовно строків подання декларацій, а не особливі, пов`язані з відновленням обов`язку подання декларацій.Це стосується суб`єктів декларування з числа військовослужбовців, які:1)проходять військову служб на посадах міністрів, заступників міністрів, керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на інших посадах в апаратах міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів системи правосуддя або які відряджені на такі посади;2)входять до складу військово-лікарських комісій (ВЛК). лікарсько-льотних комісій (ЛЛК) або відряджені до них;3)проходять службу у територіальних центрах комплектування іа соціальної підтримки (ТЦК та СП) або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).! Особи рядового складу, які проходять військову службу у підрозділах охорони ТЦК та СП. за якими зберігаються місце роботи та посада, які зумовлюють обов`язок подання декларацій, подають їх не пізніше 90 календарних днів з дня припинення / скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (додатково див. відповідь запитання 197-1 цих Роз яснень),4)здійснюють (беруть участь у здійсненні) підготовку, організацію, проведення закупівель товарів, робіт та послуг відповідно до Закон України «Про оборонні закупівлі». Закону України «Про публічні закупівлі» або інших актів законодавства у сфері публічних (оборонних) закупівель, укладення договорів (контрактів), контроль за якістю товарів, робіт та послуг оборонного призначення, у тому числі: уповноважені особи у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі»;особи, які входять до склад Міжвідомчої комісії щодо розгляду доцільності застосування процедури закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення у єдиного виконавця, якщо вартість закупівлі дорівнює або перевищує 200 мільйонів гривень;особи, які входять до складу колегіального органу, що утворюється державним замовником відповідно до Закон України «Про оборонні закупівлі»; особи, які здійснюють контроль за якістю товарів, робіт і послуг оборонного призначення на всіх етапах їх розроблення, виробництва, модернізації, ремонт та утилізації.! Після 31.03.2024 всі вищезазначені категорії суб`єктів декларування подають декларації за загальними правилами - додатково див. відповідь запитання 1 цих Роз 'яснень. Додатково див. відповіді на запитання 2-3. 11-1 цих Роз яснень.»

Також ОСОБА_1 та його захисник посилаються на п.2-7 Прикінцевих положень до Закону України № 3384-ІХ від 20.09.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», згідно якого особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

ОСОБА_1 зазначає, що згідно абзацу другого частини сьомої ст.45 Закону України « Про запобігання корупції», якою встановлено обов`язок подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції, не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців, які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів). Також згідно ч.7 ст.45 Закону України « Про запобігання корупції», суб`єкти декларування, які зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, подають декларації у строки, визначені частинами першою - четвертою цієї статті. Суб`єкти декларування, які зазначені у пункті 5 цієї частини, подають декларації у порядку, встановленому частиною восьмою цієї статті.

Суд приходить до виснвоку про те, що вищевказані доводи ОСОБА_1 є такими, що заслуговують на увагу суду.

Окрім того, ОСОБА_1 посилається на рішення Дніпропетровського окружного суду 22 липня 2025 року по справі №160/13857/25 за його позовом до Управління стратегічних розслідувань Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними дій, згідно якого було встановлено, що працівники УСР ДСР щодо проведення перевірки відносно ОСОБА_1 не відповідали нормам закону, але йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог через невірно обраний спосіб захисту, з огляду на наступне:

Відповідно до частин 1, 2 статті 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеномучастиною першоюстатті 45 цього Закону.Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 12, частини першої статті 51-2 Закону України "Про запобігання корупції", НАЗК затверджено Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, наказом від 20.08.2021 № 539/21 "Про затвердження Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" і повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій", яке було зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 06 жовтня 2021 р. за № 1303/36925.

За приписами пункту 1 Порядку, цей порядок визначає процедуру перевірки державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, а також юридичними особами публічного права (органами, в яких працює (працював або входить чи входив до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах) суб`єкт декларування (далі - "відповідний орган")) факту подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - "декларація"), відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" (надалі - "Закон"), а також процедуру повідомлення відповідним органом Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій. Перевірка факту подання відповідно до Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 Закону, здійснюється у порядку, визначеному Національним агентством.

За приписами пунктів 3-6 Порядку визначено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу або інший структурний підрозділ такого органу (далі - "відповідальний підрозділ (особа)"), визначений керівником органу. Керівник відповідного органу визначає порядок взаємодії відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб`єктів декларування, у яких виник обов`язок подати декларації відповідно до вимог Закону.

Відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу, а також Національне агентство у випадках, визначених Законом, перевіряють факт подання декларацій у такі строки: 1) щорічні декларації - декларації, які подаються відповідно до частини першої та абзацу другого частини другої статті 45 Закону (щороку та після припинення діяльності (після звільнення) відповідно), - протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій; 2) декларації при звільненні - декларації, які подаються відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону, - протягом 10 робочих днів після спливу строку у 30 календарних днів з дня припинення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 3) декларації, які подають особи, зазначені у підпункті "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, у разі входження (включення, залучення, обрання, призначення) до складу конкурсної комісії, утвореної відповідно до Законів України "Про державну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", Закону та інших законів України, Громадської ради доброчесності, утвореної згідно із Законом України "Про судоустрій і статус суддів", - протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій, визначеної в абзаці другому частини третьої статті 45 Закону.

У випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток 1), надсилається на адресу електронної пошти, зазначену на офіційному веб-сайті Національного агентства, та засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). Зазначене повідомлення надсилається відповідним органом окремо за кожним фактом такого неподання чи несвоєчасного подання.

Одним із основних завдань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - "Департамент"), відповідно до пункту 3 розділу II Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 23.10.2019 року № 1077, є протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією.Згідно з пунктом 1 розділу І Положення про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту, затверджене наказом Департаменту від 06.11.2019 року № 17 (далі - Положення) УСР в Дніпропетровській області є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу II Положення одним з основних завдань УСР в Дніпропетровській області є реалізація повноважень Національної поліції України та Департаменту в частині боротьби з організованою злочинністю, злочинністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, протидії корупції, захисту прав і свобод людини і громадянина та об`єктів права власності від протиправних посягань на території обслуговування, зокрема: протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону № 1700-VII, вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877, Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.07.2020 року у справі № 815/2108/17 відхиляє доводи скаржника з огляду на те, що приписами статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, підставою застосування вищевказаних норм є наявність факту вчинення адміністративного правопорушення конкретною особою. Водночас зазначені положення законодавства не наділяють органи Національної поліції України повноваженнями щодо витребування будь-якої інформації чи документів з метою перевірки дотримання іншими особами вимог законодавства і гіпотетичного виявлення (чи невиявлення) порушень, які, імовірно, можуть містити ознаки адміністративного правопорушення.

Отже, відсутні нормативно-правові акти загальнообов`язкового характеру, які б наділяли Національну поліцію України або її підрозділи повноваженнями і відповідними правами щодо здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань запобігання корупції, проведення відповідних перевірок, оцінки законності діяльності суду і витребування документів поза межами конкретних кримінальних чи адміністративних проваджень.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу на те, що на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року №1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції», контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб. Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права згідно з вимогами частини другої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції». Таким чином, суд зазначає, що враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 17.07.2020 року у справі № 815/2108/17 саме установа в якій працює (несе службу) позивач, зобов`язана була перевіряти факт подання позивачем декларацій за 2021 та 2022 роки та повідомити Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларації у визначеному ним порядку. Позивач від Національного агентства письмового повідомлення про факт несвоєчасного подання ним декларації не отримував.

З аналізу вказаного висновується, що правом проводити перевірки дотримання антикорупційного законодавства Управління стратегічних розслідувань Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не наділене.

Матеріали про адміністративні правопорушення можуть містити вказівки про необхідність надання документів в рамках проведення перевірки або рапорти, які підтверджують дозвіл на складення протоколи після проведення так званої перевірки.

Згідно з пунктом 6 частиною першою статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має такі права: отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону, проводити за власною ініціативою перевірку можливих фактів порушення вимог цього Закону.

Отже, спеціальним законом, який регулює питання запобігання корупції,право проводити перевірки дотримання законодавства про запобігання корупціїналежитьвиключно НАЗК, а не іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.

Крім того, згідно пунктами 1, 2 розділу VІ Порядку проведення перевірок, акт перевірки з проектом рішення, передбаченого пунктом 9 розділу V цього Порядку, та матеріали, що підтверджують факти вчинення правопорушень, подаються на найближче засідання Національного агентства. За результатами розгляду Національне агентство може прийняти рішення про:- внесення припису;-направлення висновку щодо наявності ознак корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією, спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції;- направлення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів до суду;- звернення до суду із позовом (заявою) щодо визнання незаконними нормативно-правових актів, індивідуальних рішень, виданих (прийнятих) з порушенням встановлених Законом України «Про запобігання корупції» вимог та обмежень, визнання недійсними правочинів, укладених внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення;- звернення до суду з позовом про встановлення відповідних фактів, які свідчать про те, що кошти, виділені з державного бюджету на фінансування статутної діяльності політичної партії, використані політичною партією на фінансування її участі у відповідних виборах або на цілі, не пов`язані із здійсненням її статутної діяльності відповідно до Закону України «Про політичні партії в Україні».

Тобто, виключно після проведення перевірки НАЗК і направлення висновку НАЗК спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції (в тому числі і Національній поліції), у останніх виникають повноваження на складення протоколу про адміністративне правопорушення.Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово висловленою у його постановах, зокрема від 2 жовтня 2019 року у справі №1440/2177/18, від 10 червня 2020 року у справі №560/1779/19.

ОСОБА_1 також надав до суду копію судового рішення суду апеляційної інстанції по справі № 160/13857/25 постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 року , згідно якого згідно статті 4 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про запобігання корупції» (далі - Закон №1700) Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК або національне агенство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.Відповідно до ст. 11 Закону №1700 до повноважень НАЗК належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування. Згідно ст. 51-2 Закону №1700 державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування. Отже, спеціальним законом, який регулює питання запобігання корупції, право проводити перевірки дотримання законодавства про запобігання корупції належить виключно НАЗК, а не іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. В свою чергу, правом проводити перевірки дотримання антикорупційного законодавства Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не наділено. Подібний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 17.07.2020 року у справі №816/2108/17. Відтак, як правильно зазначив суд першої інстанції, обраний Управлінням стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України спосіб отримання інформації за вказаними у листі від 22.01.2025 р. № 9069-2025 правовими підставами свідчить про проведення перевірки позивача, що не передбачено чинним законодавством та є спробою органів Національної поліції ініціювати збір інформації в непередбачений законом спосіб і свідчить про фактичне виконання ними повноважень інших відповідних державних органів, уповноважених на здійснення контролюючих функцій у сфері запобігання і протидії корупції. Колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправними дій Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо збирання і використання інформації щодо декларацій позивача за 2021, 2022 рік осіб, уповноважених виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі № 160/13857/25 скасовано, ухвалено нову постанову про задоволення адміністративного позову, якою визнати протиправними дії Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо збирання і використання інформації щодо декларацій ОСОБА_1 за 2021, 2022 рік осіб, уповноважених виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 252 КупАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те

посадові особи органів Національної поліції 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 року дії Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо збирання і використання інформації щодо декларацій ОСОБА_1 за 2021, 2022 рік осіб, уповноважених виконання функцій держави або місцевого самоврядування визнано неправомірними.

Як зазначила ВП ВС в постанові від 13.11.2019 року у справі № 1-07/07 критерієм віднесення доказів до « плодів отруйного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 5052 рішення у справі «Шабельник проти України (№2)», пункт66 рішення у справі «Яременко проти України (№2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Суд, надаючи оцінку складеним відносно ОСОБА_1 адміністративним протоколам № 386 від 11.04.2025 року та №387 від 11.04.2025 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, приймає до уваги постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 року, якою визнано неправомірними дії Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо збирання і використання інформації щодо декларацій ОСОБА_1 за 2021, 2022 рік осіб, уповноважених виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, відомості щодо вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, було здобуто внаслідок незаконних дій працівників Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що встановлено вищевказаним судовим рішенням по справі № 160/13857/25, в зв`язку із чим вони не можуть бути прийняти до уваги судом, як отримані з порушенням встановленої процедури, враховуючи доктрину " плодів отруйного дерева".

Відповідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На підставі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, інкримінованих йому на підставі адміністративних протоколів № 386 та №387 від 11.04.2025 року про адмінстративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин- відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 247 КУпАП,суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по об`єднаній адміністративній справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.172-6 КупАП закрити через відсутність в його діях події та складу адмністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя В.В.Корнєєва