Провадження № 33/824/2157/2025 Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 , 03.09.2024 року о 22 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 1-3/2, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, керував автомобілем Порш, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння очей, порушення координації рухів та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря- нарколога відмовився.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вважає, що постанова судді суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а справу розглянуто без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 належним чином не було роз`яснено його прав, передбачених для осіб, яких притягуються до адміністративної відповідальності, а також наслідків відмови від проходження медичного огляду.

Також вказує, що при перегляді відеофайлів жодна з ознак наркотичного сп`яніння, зазначена в протоколі, не зафіксована та не зрозуміло, яким чином було перевірено, що зіниці очей не реагують на світло, а очі мають почервоніння. Також є очевидним, що координація рухів ОСОБА_1 не є порушеною.

Крім того, враховуючи, що водій не є громадянином України та не володіє мовою, якою велось провадження, працівниками поліції не були виконанні вимоги ст. 268 КУпАП, що фактично позбавило людину можливості повноцінного захисту.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_3 було вручено копію акту огляду його на стан наркотичного сп`яніння, що дає підстави вважати про порушення Порядку №1103 від 17.12.2008 року, вчиненого поліцейськими, які складали протокол.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що в матеріалах справи міститься оригінал направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому відсутній підпис як самого ОСОБА_1 , так і будь-яких свідків (понятих), які б підтвердили факт відмови водія отримати дане направлення. Також, на відеозаписах з боді-камер поліцейських не зафіксовано факт вручення даного направлення ОСОБА_3 , або його відмову отримати таке направлення.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції фактично позбавив ОСОБА_1 можливості свого захисту у судовому засіданні, оскільки його не було належним чином повідомлено про дату та час судового розгляду, та він не був присутній на засіданні. Незважаючи на клопотання захисника про відкладення судового засідання та надання матеріалів для ознайомлення, суддею, без надання можливості винній особі надати будь-які пояснення на свій захист, було винесено постанову про визнання винним ОСОБА_1 .

Крім того, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, звертається з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки текст постанови був оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.02.2025 року, копію постанови захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отримала в суді 04.03.2025 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 06.12.2024 року, а апеляційна скарга на неї подана 05.03.2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що захиснику особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, копія постанови в строк, передбачений ст. 285 КУпАП, ні йому, ні захиснику вручена не була, у зв`язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як випливає із змісту постанови, суддя винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння обґрунтувала доказами, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозапису події, направленні водія на відповідний огляд до закладу охорони здоров`я, постановами про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, які визнала допустимими та належними.

Проте, такий висновок судді є помилковим.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином Туреччини.

Відеозаписом події з бодікамери поліцейського підтверджений той факт, що ОСОБА_2 не володіє українською мовою, не розуміє поліцейських, спілкується з ними за допомогою застосунку «перекладач» в телефоні, право на перекладача йому не роз`яснювалося, перекладач до складання протоколу не залучений.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист. (параграф 3 ст. 6 Конвенції).

Європейський суд з прав людини має усталену практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання прав на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункту (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну правову допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права.» (Справа «Шабельник проти України» рішення від 19 лютого 2009 року).

За змістом ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до пункту 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376, зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Згідно зі ст. 247 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення інших процесуальних документів відбувалося на місці події без перекладача, хоча поліцейським було достовірно відомо про те, що громадянин Туреччини ОСОБА_2 українською мовою не володіє.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, зокрема, права за захист, складовою частиною якого є забезпечення перекладача особі,що якої здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення і яка не володіє мовою , якою ведеться таке провадження.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод порушення права особи на захист.

З огляду на наведене, усі докази у справі про адміністративне правопорушення є недопустимими внаслідок порушення поліцейськими права ОСОБА_1 на захист, у зв`язку з чим доводи та вимоги апеляційної скарги є слушними.

Суддя суду першої інстанції не надала зазначеним обставинам належної оцінки та дійшла безпідставного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, допустимими доказами.

Оскільки допустимих доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано, то постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль