Справа № 347/2175/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Косів

Cуддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

До Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшли адмінматеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Так, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 736994 від 13.10.2025 року, згідно з яким 13.10.2025 року близько 14:30 год. АДРЕСА_1 , матір ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , 05.06.2019 року, а саме: в малолітньої педикульоз зі слів матері, дитина недоглянута, постільна білизна в кімнаті дитини брудна, в кімнаті брудно та матір курить в приміщенні, де знаходиться дитина.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні заперечила повністю. Ствердила, що є внутрішньо переміщеною особою, не працює і живе за рахунок соціальних виплат, тому у її будинку дуже скромно старі меблі, килими. Попри це, старається в ньому підтримувати чистоту. Чоловік знаходиться у зоні ведення бойових дій, тому їй інколи важко самій виховувати малолітню дитину і стежити за будинком.

Заслухавши ОСОБА_1 вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, тому обов`язковим є зазначення норми закону, яка визначає обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яку порушено суб`єктом обов`язків означеного вище правопорушення щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що гр. ОСОБА_1 вела неналежний догляд за своєю малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: в дитини педикульоз, дочка недоглянута, постільна білизна брудна, мати палить у приміщенні.

Із наданих пояснень у судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює належний догляд за своєю дитиною. Дівчинка доглянута, одягнута, навчається в школі. З боку дирекції школи та класного керівника зауважень до неї, як до матері, немає.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, однак у діях ОСОБА_1 суд не вбачає правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь які докази про вчинення ОСОБА_2 правопорушення щодо незабезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини.

До матеріалів справи додано електронний та письмовий рапорти працівників поліції, протокол прийняття заяви від ОСОБА_3 про правопорушення, а також письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Проте суд зазначає, що в матеріалах справи не міститься фотокарток стану будинку, в якому проживає ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою, а також відеозаписів, які б свідчили про безлад у помешканні та недотримання санітарних умов проживання. При цьому, суд зауважує, що в електронному рапорті зазначено, що «дана подія (прибуття за адресою с. Старі Кути, вул. Перемоги і встановлення, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та неналежно доглядає за малолітньою дитиною) зафіксована на нагрудну бодікамеру поліцейського та логістичний пристрій планшет». Однак, такі відеозаписи в матеріалах справи відсутні, як і відсутня характеристика на ОСОБА_2 із навчального закладу, яка б вказувала на те, що дитина не відвідує школу чи мати не виконує свої обов`язки щодо навчання дочки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 736994 від 13.10.2025 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула