Справа № 525/1647/24
Провадження №3/525/48/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2025 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., секретар судового засідання Іваненко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором корпоративних інвестицій ПП «БІАГР», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №774201 від 20.12.2024, 20 грудня 2024 року о 16 год. 10 хв. на автодорозі Остап`є - Коноплянка + 8 км від с. Коноплянка водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «TOYOTA HILUX» днз НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на тварину дику козу, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР, його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, прийшов до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Від захисника адвоката Цикаришвілі Б.Т. надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у письмовому клопотанні ( а.с. 53-57).

Вивчивши та проаналізувавши усі докази зібрані по справі, суд приходить до наступних висновків.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, для наявності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП необхідно, щоб у передбачених вказаними вище нормами права суспільних відносинах, поведінка водія транспортного засобу (умисна або необережна), порушувала законодавчо встановлене правило (водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) та призвела до певних наслідків (пошкодження транспортних засобів).

Згідно з висновку експерта № 310 від 08.10.2025 за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи, яку було проведено на підставі постанови суду від 03.03.2025, установлено, що у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «TOYOTA HILUX» днз НОМЕР_2 ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 12.1. Правил дорожнього руху України з технічної точки зору не вбачається; вирішити питання: «Чи мав водій автомобіля «TOYOTA HILUX» днз НОМЕР_2 ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці технічну можливість уникнути зіткненню з дикою твариною (козою)?» експертним шляхом не представляється можливим з причин вказаних у дослідній частині висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ст. 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У рішеннях від 30.05.2013 у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки згідно висновку експерта ОСОБА_1 не порушував п. 12.1 ПДР, інших доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надано, суд приходить до переконання, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є недоведеною, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 124, п. 1 ст. 247, 279, 280, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и л а:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол