Справа № 643/4409/25
Провадження № 3/643/1478/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Осадчий О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №266515 від 09.03.2025, 09.03.2025 о 03:43, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 18, водій ОСОБА_1 , під час дії комендантської години, керував транспортним засобом AUDI А5 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушень РДР., чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, за участю його захисника адвоката Куржумова М.О. У заяві зазначив, що раніше надані ним письмові пояснення у справі підтримує в повному обсязі та просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У раніше поданих письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Він наголосив на відсутності факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначив, що долучений до матеріалів відеозапис не містить безпосередньої його відмови від проходження огляду ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в медичному закладі. Працівники поліції постійно вимагали від нього негайно надати відповідь щодо проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому зазначали, що ненадання відповіді буде ними розцінюватися як пасивна відмова. Через невеликий проміжок часу працівники поліції самостійно вирішили, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого почали складати протокол. При цьому, до моменту завершення розгляду справи, він повідомив працівників поліції про своє бажання пройти огляд на місці зупинки, однак йому відповіли, що уже пізно. Разом з тим, передбачений законом час для проходження такого огляду, а саме дві години, ще не минув, тому огляд за його вимогою повинен був бути проведений. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції не вручали йому письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, а лише долучили його до матеріалів справи. Також, він вказав на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт керування транспортним засобом, оскільки надані диски з відеозаписами мають невідоме походження, а відеозаписи на них створено не відомим технічним засобом, справжність якого не засвідчена електронним цифровим підписом. Оскільки, відеозапис є електронним доказом, його копія повинна бути обов`язково засвідчена електронним цифровим підписом автора або особи, уповноваженої на виготовлення такої копії. Крім того, наявні ознаки відсутності частини відеозаписів та порушення безперервності відеозйомки. Окремо зазначив, про відсутність будь-яких законних підстав для зупинки транспортного засобу. Відсутність постанов, винесених за порушення ним Правил Дорожнього руху, додатково свідчить про відсутність факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Куржумов М.О. зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення неправильно сформульовано обставини події. На відеозаписах зафіксовано, що його підзахисний не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а, навпаки, сам виявив бажання його пройти такий огляд, про що повідомив працівників поліції. Також захисник зазначив, що відеозаписи свідчать про спокійну та врівноважену поведінку його клієнта, який не мав жодних ознак сп`яніння. Крім того, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано. Окрім цього, працівники поліції не повідомили причину зупинки транспортного засобу. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановив наступне.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Суд, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №266515 від 09.03.2025, який відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції;

-рапортом інспектора поліції;

-відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких обставини викладені у протоколі знайшли своє підтвердження.

При врахуванні відеозаписів як доказів у цій справі про адміністративне правопорушення суд враховує, доводи ОСОБА_1 що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора є недопустимими доказами з мотивів того, що вони не є безперервними та не охоплює усіх ключових моментів події, необхідних для об`єктивної її оцінки, а також не засвідчена електронним цифровим підписом автора або особи, уповноваженої на виготовлення такої копії.

Суд вважає ці доводи необґрунтованими, адже у справі маються відеозаписи, зміст яких є логічним, послідовним. За таких обставин, суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо того, що долучені відеофайли не було підписано ЕЦП, суд зазначає таке. Відповідно до ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Наданий до матеріалів справи носій інформації (оптичний диск) є оригіналом електронного документу, який не потребує додаткового засвідчення електронним підписом. Також, підписання відеофайлів не передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та ст.266 КУпАП, а наявний у справі диск з відеозаписом є належним та допустимим доказом, який відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

Також, не передбачено положеннями ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення назву, моделі пристрою яким здійснюється відео фіксація та номер та серію диску, на який записано відповідні відеофайли.

Так, з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовано рух автомобіля у час зазначений в протоколі як час вчинення адміністративного правопорушення, а також відеозаписи з нагрудної камери поліцейських, які у сукупності дають змогу зрозуміти, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За вказаних обставин, суд переконаний, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, рух якого зафіксовано на відеореєстраторі патрульного автомобіля.

Разом з цим, суд зазначає, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу не заперечував, що саме він керував транспортним засобом.

Посилання захисника на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як, зокрема, запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.

Згідно з абзацом 3 пункту 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року № 573 (далі - Порядок) на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 5 Порядку комендантська година та встановлення спеціального режиму світломаскування запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням або військовою адміністрацією (у разі її утворення).

Підпункт 4 пункту 16 Порядку визначає, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 09.03.2025 року о 03:43 год., тобто під час комендантської години, про що йому було повідомлено працівниками поліції, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Враховуючи вказані положення чинного законодавства України, рух особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на автомобілі в період обмежень, які запроваджені комендантською годиною, тобто, в період дії комендантської години, є достатньою та законною підставою для зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, в зв`язку із чим її зупинка працівниками поліції є правомірною.

До того ж суд зазначає, що незгода водія з причинами зупинки, або його необізнаність про це, не нівелює його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.

На наданих суду відеозаписах зафіксовано, як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння та можливі варіанти його проходження (03:46 год.).

Також зафіксовано, як ОСОБА_1 надав поліцейському чітку та зрозумілу відповідь, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (04:10 год.).

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 було повідомлено працівником поліції, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніннята його відсторонено від керування транспортним засобом. Також йому було повідомлено про початок розгляду справи та роз`яснено його права. При цьому, ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції про свій намір пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу (04:11 год.)

Отже, доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що відеозапис не містять безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі спростовуються матеріалами справи. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 зазначив, що вживав алкогольний напій, але в невеликій кількості (03:56 год.).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я. А тому доводи ОСОБА_1 та його захисника в цій частині є безпідставними, оскільки працівниками поліції дотримані норми ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 до моменту ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення роз`яснені його права, обов`язки та наслідки його дій. Бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу по завершенню процедури складання процесуальних документів свідчить про намагання уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також слід зазначити, що відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП, згідно облікових даних «ІПНП України» ОСОБА_1 - отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 21.06.2023.

Згідно із ст.33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно зі ст.34 КУпАП пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено. Обставин, що згідно зі ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом також не встановлено.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер скоєного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 276, 279, 280, 283 285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Харківській області 21081300; код отримувача 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Роз`яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Суддя О.В. Осадчий