1Справа № 335/8423/25 3/335/2206/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

17.08.2025 року о 09-01 годині в м.Запоріжжя, пр Соборний 133 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra д.н. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №6054 від 17.08.2025 Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП . Від керування відсторонений.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

24.09.2025 представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надані письмові пояснення ОСОБА_1 , через неможливість забезпечити особисту явку в судове засідання у зв`язку з перебуванням на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 , в яких від зазначив, що 17.08.2025 року о 09:00 год., він, керуючи транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Соборному в місті Запоріжжі здійснив вимушену зупинку, оскільки о 09:00 год поліцейськими було перекрито рух проспектом через загальнонаціональну хвилину мовчання. Усі транспортні засоби у дану хвилину були зупинені та залишалися на своїх місцях до її закінчення. По завершенню загальнонаціональної хвилини мовчання я відновив свій рух, однак був зупинений працівниками поліції, які і забезпечували перекриття руху проспектом Соборним. Під час спілкування з працівником поліції, повідомив, що здійснив зупинку через загальнонаціональну хвилину мовчання, а також повідомив, що є чинним військовослужбовцем та надав військовий квиток.На вимогу працівника поліції надати транспортний засіб до огляду не заперечив, відкрив автівку та дозволив її оглянути, на запитання поліцейського щодо вживання алкоголю заперечив. Після цього від працівника поліції поступає пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без встановлення жодної ознаки такого сп`яніння і вже після цього поліцейський зазначає, що вбачає у мене запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. В обґрунтування тремтіння пальців рук надав працівникам поліції медичні документи, згідно яких має низку контузій та каліцтв. Після цього надав згоду пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, який показав 0,42 проміле. Оскільки алкоголь 17.08.2025 не вживав, він заперечив результат та надав згоду проїхати до закладу охорони здоров`я до лікаря-нарколога для спростування результату Драгера. Під час проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога двічі пройшов огляд за допомогою Драгеру, однак згоду з результатами не дав, через що було запропоновано здати біоматеріал (сечу) для визначення кількісного складу алкоголю в організмі. За результатами дослідження лікар-нарколог повідомив йому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому відносно мене було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130КУпАП.З протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, як і не згоден з висновком лікаря-нарколога про перебування у стані алкогольного сп`яніння.Вважає, що лікарем-наркологом було допущено порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не було взято усіх необхідних біоматеріалів для встановлення вірного результату.Відтак, вважає, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП має бути закрита.

24.09.2025 року адвокатом Рикун А.В. надано клопотання про визнання результатів огляду не дійсним, в обґрунтування якого захисник зазначив, що представники поліції, всупереч норм законодавства не виявили та не назвали ОСОБА_1 ознаки сп`яніння до пропозиції пройти огляд, направлення на огляд ОСОБА_1 не відповідає затвердженій Інструкцією №1452/735 формі, висновок щодо результатів медичного огляду №6054 від 17.08.2025 складено особою, яка не має спеціальних знань, не пройшла тематичне удосконалення, а від так не має повноважень на проведення медичних оглядів водіїв на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, згідно відповіді на адвокатський запит від 10.09.2025 №4027-н КНП «ОКЗПНД та СХЗ» ЗОР надано результат аналізу №4042 токсикологічних досліджень від 17.08.2025 та результат імунохроматографічного дослідження №5393 від 17.08.2025, згідно яких у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0,57 проміле. Проте дані дослідження не є тими дослідження, які дозволені Інструкцією №1452/735, а відтак не підтверджують перебування ОСОБА_1 , у стані алкогольного сп`яніння і не можуть належними та допустимими доказами у справі на підтвердження вищезазначених обставин.

Також подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в обгрунтування якого зазначено, що представники поліції, всупереч норм законодавства не виявили та не назвали ОСОБА_1 , ознаки сп`яніння до пропозиції пройти огляд, направлення на медичний огляд не відповідає затвердженій Інструкцією №1452/735 формі, а від так не може бети належним доказом направлення водія до закладу охорони здоров`я, висновок щодо результатів медичного огляду №6054 від 17,08,2025 складено особою, яка не має спеціальних знань, не пройшла тематичне удосконалення, а від так не має повноважень на проведення медичних оглядів водіїв на стан алкогольного сп`яніння.Згідно відповіді на адвокатський запит від 10.09.2025 №4027-н КНП «ОКЗПНД та СХЗ» ЗОР надано результат аналізу №4042 токсикологічних досліджень від 17.08.2025 та результат імунохроматографічного дослідження №5393 від 17.08.2025, згідно яких у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0,57 проміле. Проте дані дослідження не є тими дослідження, які дозволені Інструкцією №1452/735, а відтак не підтверджують перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння і не можуть належними та допустимими доказами у справі на підтвердження вищезазначених обставин. Крім того, працівники поліції не мають права здійснювати огляд водія на стан сп`яніння з моменту встановлення, що він є військовослужбовцем. Також, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху .

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 3 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інструкцією № 1452/735, зокрема п.15-20 встановлено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Згідно з п. 2.9.а ПДР водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення захисника, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доказана та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:

Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 425667 від 17.08.2025 року згідно до якого 17.08.2025 року о 09-01 годині в м.Запоріжжя, пр Соборний 133 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra д.н. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №6054 від 17.08.2025 Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП . Від керування відсторонений.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

З роздруківки показників спеціального технічного засобу алкотестера «Аlcotest Drager 6820» від 17.08.2025 року, вбачається, що тест №3649 на стан сп`яніння ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено 17.08.2025 о 09:07 год., результат тесту 0,42‰.

Даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським виявлено у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців руку, неприродна блідість обличчя та за допомогою алкотестера «Аlcotest Drager 6820» проведено огляд на стан сп`яніння, результат огляду на стан сп`яніння: позитивна, 0,42 проміле. ОСОБА_1 з результатом не згоден.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння поліцейським у ОСОБА_1 04.11.2024 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців руку, неприродна блідість обличчя .

При цьому, з оглянутих в судовому засіданні відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що ОСОБА_1 перебуває у такому стані, останній погодився на огляд на місці зупинки з результатом 0,42 проміле, і оскільки ОСОБА_1 не погодився із оглядом на місці зупинки, ним було пройдено огляд у медичному закладі.

Згідно з висновком КНП «ОКЗПНД та СЗХ`ЗОР від 17.08.2025 №6054 лікар ОСОБА_2 встановив, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не спростовується і так само підтверджений відеозаписом, який додано до протоколу та відомостями копії постанови серії ЕНА №5502971 від 17.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, медичним висновком та відеозаписом.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених Інструкцією ознак сп`яніння.

При цьому всупереч протилежним аргументам суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейського в цій частині не вбачається.

Окрім того, з долученого стороною захисту Акту медичного огляду на стан сп`яніння від 17.08.2025 року, витягу з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, даними токсикологічного аналізу №4042 від 17.08.2025 року при дослідженні сечі виявлено етанол 0,57 проміле у сукупності із даними відеозапису встановлено, що під час проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі дотримано вимоги п. 15-20 Інструкції № 1452/735, а саме на підставі результатів огляду на стан сп`яніння в сукупності з лабораторними дослідженнями встановлено діагноз, який внесено до акта медичного огляду на підставі якого складено відповідний висновок про стан алкогольного сп`яніння.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 10.09.2025 №4027-н КНП «ОКЗПНД та СХЗ» ЗОР надано посвідчення №844 про проходження циклу тематичного удосконалення до диплому Д-1 №567491 лікарем ОСОБА_2 з 10.03.2025 по 21.03.2025 року за відповідною програмою згідно законодавства, копію наказу №56-о від 18.03.2024 року про переведення лікаря ОСОБА_2 , на посаду лікаря-психіатра у кабінет медичних оглядів на стан сп`яніння з 20.03.2024 року, а відтак, підставі вважати, що висновок щодо результатів медичного огляду №6054 від 17.08.2025 складено особою, яка не має спеціальних знань, не пройшла тематичне удосконалення, і не має повноважень на проведення медичних оглядів водіїв на стан алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у запереченнях представника, судом не встановлено.

Відеозапис, на думку суду, не містить даних, які б указували на тиск працівників поліції на ОСОБА_1 і матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Права ОСОБА_1 роз`яснені, наслідки складання протоколу також. Підстав уважати цю інформацію недостовірною немає, оскільки дані відео повністю узгоджуються із даними письмових матеріалів.

Повноваження працівника поліції скласти протокол при виявленні правопорушення презюмуються, оскільки даних про протилежне немає. Даних про неправомірні дії працівників поліції у матеріалах справи відсутні.Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно останнього, суддя не вбачає. Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

У силу того, що перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом підтверджений належними доказами у їх сукупності, у зв`язку з цим, протокол був правильно складений за п. 2.9а ПДР.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_3 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України. Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи.

На підставі цього ж відеозапису, суддя доходить висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 9 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Крім того, самі події на відеозаписі, їх учасники, обставини які зафіксовані на відеозаписі не оспорюються, відеофіксацію було здійснено безперервно, а тому не має підстав визнавати відеозапис недопустимим доказом. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) до суду не надано, а тому доводи заперечень в цій частині судом відхиляються.

Посилання представника ОСОБА_1 Рикуна А. на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст. 266-1 КУпАП, його огляд мав бути проведений не співробітником поліції, а посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини, є безпідставними.

Так, зміст положень ст.266-1КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст.266-1КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Крім того, слід зазначити про відповідно до вимог частини 1 статті 15КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Дія положень ст.266 КУпАП за колом осіб поширюються на всіх водіїв транспортних засобів, незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби.

Визначальним критерієм для розмежування застосування вимог ст.266 та 266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від його проходження у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби, на що помилково посилався представник.

Отже, на переконання суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Надаючи оцінку доводам захисту про встановлення лікарем у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння за результатом аналізу токсикологічного дослідження сечі, який, на думку захисту, не дозволений п.8 Інструкції №1452/735, суд встановив таке.

Відповідно до Розділу ІІ Інструкції №1452/735, а саме п. 6. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

7. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

8. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

9. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.

Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Для визначення концентрації алкоголю у другий набір відбирається не менше ніж 20 мл сечі та крові.

Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.

10. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

11. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

12. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

13. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Тобто, з цього вбачається, що для встановлення стану алкогольного сп`яніння необхідно надати для дослідження саме зразки сечі або крові, а п. 8 Інструкції застосовуються під час огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини, чого у справі відносно ОСОБА_1 не встановлювалося. І у разі позитивного результату тесту з метою лабораторного виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан наркотичного сп`яніння, обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

Таким чином, стосовно ОСОБА_1 проведено огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, на підтвердження надано результат аналізу №4042 токсикологічних досліджень від 17.08.2025 та результат імунохроматографічного дослідження №5393 від 17.08.2025( наркотики в сечі не виявлені), згідно яких у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0,57 проміле.

Доводи захисту щодо того, що представники поліції, всупереч норм законодавства не виявили та не назвали ОСОБА_1 , ознаки сп`яніння до пропозиції пройти огляд є безпідставними і спростовуються даними відеозапису, який долучено до матеріалів справи.

Неспроможними є також і доводи захисту щодо невідповідності форми направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведеній в додатку 1 до Інструкції №1452/735, оскільки вказане направлення відповідає вимогам вказаного законодавства і є належним і допустим доказом.

Всупереч доводам захисника, що міжнародним правом мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння повинна становити 0,5 проміле, спростовується п. 7 Інструкцією № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В національному законодавстві потрібно передбачити спеціальні положення, що стосуються управління під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з управлінням транспортним засобом.

У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Для точного визначення концентрації етанолу в крові використовуються спеціальні сертифіковані та повірені прилади газоаналізатори Драгер які є спеціальними апаратами, що вимірюють вміст алкоголю в проміле по повітрю, що видихається.

Згідно з Інструкцією приладу «DRAGER Alcotest 6820» результати тесту можуть визначатись у двох показниках (діапазон вимірювання): Концентрація алкоголю в повітрі, що видихається 0,00 до 2,50 мг/л (вміст етанолуу повітрі, що видихається при 34 °C і 1013 гПа.) або концентрація алкоголю в крові від 0,00 до 5,00 ‰ вміст етанолу в крові при 20 ° C та 1013 гПа. Ці дані отримані з використанням переказного коефіцієнта 2100 між концентрацією спирту в повітрі, що видихається, і в крові (заводське налаштування, може налаштовуватися з урахуванням діючих переказних коефіцієнтів для конкретної країни).

У ст.8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року (конвенція ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР №2615-VIII від 25квітня 1974 року), міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним з управлінням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0.50 г чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг на літр повітря, що видихається.

Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального допустимого за національним законодавством рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено дозволений показник рівня алкоголю у крові 0,2 проміле.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У даному випадку при застосуванні приладу Drager для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був встановлений результат - 0,42 %, результат тесту був зафіксований у проміле, тобто була встановлена масова концентрація алкоголю в крові в діапазоні встановленому п. 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, відкритою для підписання у Відні 08 листопада 1968 року та ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, якою також передбачено визначення допустимого рівня вмісту алкоголю в крові - не більше 0,50 г чистого алкоголю на літр крові (5 проміле), а у відповідних випадках - 0, 25 мг на літр видихуваного повітря (2,5 мг/л), що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як це передбачено п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким показники спеціальних технічних засобів після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2% алкоголю в крові.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Крім того, пунктом 5 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року (із поправками внесеними Європейською угодою, що доповнює Конвенцію про дорожній рух, які набрали чинності 28 серпня 1993 року) визначено, що "Водій повинен контролювати свій транспортний засіб так, щоб бути завжди спроможним належним чином ним управляти. Він повинен бути знайомий з правилами дорожнього руху, приписами у сфері безпеки дорожнього руху, а також з такими чинниками, що можуть впливати на його поведінку, як втома, вживання лікарських препаратів і управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотиків.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи представника зазначені у письмовому клопотанні не спростовують доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Посилання адвоката на наявні порушення з боку поліцейських під час оформлення матеріалів справи або не знайшли свого підтвердження взагалі, або є формальними і не дають підстав для закриття провадження відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та непричетність до нього ОСОБА_1 суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 130, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300; Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; установа банку: Казначейство України (ЕАП); Номер розрахунку (IBAN): UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60грн. (шістсот п`ять грн. 60коп.) (номер рахунку: UА0026001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27.10.2025. Повний текст постанови складено 29.10.2025року

Суддя Ю.В. Апаллонова