СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6266/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 24.07.2025 року о 00 годині 05 хвилин керував автомобілем марки «Dacia» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м.Київ, Гостомельське шосе, 1/1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу Drager «Alcotest 6820» прилад ARJL-0246, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 , проба позитивна у обсязі 1,15 %.

Згідно протоколу водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Такі дії особою, яка склала протокол кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не прибув до суду, однак від представника адвоката Войтюка О.В. надійшло клопотання закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Dacia» д.н.з. НОМЕР_1 , а санкція статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Постановою Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Dacia» д.н.з. НОМЕР_1 відсутні.

З оглянутого в судовому засіданні DVD-R - диску з відеозаписами нагрудних боді-камер працівників поліції, не зафіксовано факту руху та зупинки автомобіля «Dacia» р.н. НОМЕР_1 . Натомість на відеозаписах зафіксовано автомобіль Subaru д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває у нерухомому стані.

Крім того, Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

У частині першій статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

З наведеного вбачається, що технічне обслуговування (перевірка калібрування) газоаналізатору «Alcotest 6820» має проводитися з певною періодичністю, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

У судовому засіданні адвокати Войтюк О.В. та Самойленко П.М. вчергове звернули увагу суду на те, що газоаналізатор Drager «Alcotest 6820» серійний номер ARJL-0246, за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, не проходив калібрування у терміни визначені інструкцією про використання.

Відповідно до інструкції по використанню приладу «Drager», калібрування зазначеного приладу здійснюється заводом - виробником, однак якщо з часу останнього калібрування приладу пройшло більше 6 місяців, то прилад підлягає калібруванню самостійно або сертифікованими організаціями заводу - виробника.

З вищевказаної роздруківки приладу «Drager» вбачається, що 08.10.2024 проводилась остання повірка робочого стану вимірювальної техніки (калібрування приладу) до моменту огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто станом на 24.07.2025, технічний прилад «Drager», який використовувався при освідуванні ОСОБА_1 не повинен був експлуатуватися.

З метою підтвердження можливої несправності газоаналізатор Drager «Alcotest 6820» серійний номер ARJL-0246 стороною захисту було надано відповідь Українського гідрометеорологічного центру згідно якої температура повітря 24.07.2025 року по м. Києву, о 00 год. 00 хв. складала 22,3оС тепла тоді як газоаналізатором Drager «Alcotest 6820» прилад ARJL-0246 підчас проведення заміру 24.07.2025 року о 00 год. 20 хв. було зафіксовано температуру повітря 29,0оС тепла, що достеменно свідчить про значні відхилення у показаннях його вимірів.

Тому з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що роздруківка приладу «Drager», яка нібито засвідчує наявність у ОСОБА_1 , під час огляду 1,15 % алкоголю, не є допустимим доказом.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабул адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинуваченні самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Стороною захисту також було зазначено, що ОСОБА_1 24.07.2025 року підчас дії комендантської години був вимушений доставляти свою дружину транспортним засобом Subaru д.н.з. НОМЕР_2 до лікарні оскільки у неї розпочалися сильні болі в животі та існувала загроза їхній ще ненародженій дитині, тобто він діяв в стані крайньої необхідності, відповідні обставини підтверджуються випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №2348.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.247, 283, 284, 285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Ф. Сенько