ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/208/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

судді: Воронцової Л.П.,

при секретарі: Олійник К.О.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Беспалова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року, ухвалену суддею Єпішиним Ю.М., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не встановлено, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнено судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 13 липня 2025 року о 15:35 год. по вул. Паровозна, 2 у м. Херсоні керував транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно постанови серії ЕНА № 4308237 від 19 березня 2025 року, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1. (а)ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С., подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2104, його перебування у русі, моменту зупинки транспортного засобу та обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозапис події, доданий до протоколу, є неналежним доказом, оскільки в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису та ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", у протоколі не зазначено назви, моделі, серійного номеру пристрою відеозапису, номер і серію диска, відомостей про здійснення фіксування технічними засобами, що є недостатнім для повного і об`єктивного встановлення винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Надані суду відеофайли не підписані електронним цифровим підписом особи, яка здійснювала відеозапис або особи, яка робила його копію.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв 'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Беспалов О.С. вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, у ній викладених, крім того, заявили клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Беспалова О.С., перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390402 від 13 липня 2025 року водій ОСОБА_1 13 липня 2025 року о 15:35 год. по вул. Паровозна, 2 у м. Херсоні керував транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно постанови серії ЕНА № 4308237 від 19 березня 2025 року, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1. (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4308237 від 19 березня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до довідки інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області від 17 липня 2025 року Я. Трикоз, ОСОБА_1 повторно протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП, а саме на підставі постанови серії ЕНА № 4308237 від 19 березня 2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно з відео-файлом з портативних реєстраторів поліцейських вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , та зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Позиція апеляційного суду

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об 'єктивне з 'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов 'язаний з 'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з 'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Так, згідно з пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиціями частин 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 390402 від 13 липня 2025 року водій ОСОБА_1 13 липня 2025 року о 15:35 год. по вул. Паровозна, 2 у м. Херсоні керував транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно постанови серії ЕНА № 4308237 від 19 березня 2025 року.

Доказів скасування вказаної постанови матеріали справи не містять і скаржник не заперечує даного факту.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується факт керування ОСОБА_1 13 липня 2025 року о 15:35 год. транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , за наявності судового рішення про позбавлення його права керування та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Так, з долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 2104 рухався в зустрічному напрямку щодо працівників поліції (15:26:59 год.), які, побачивши останнього, змінили напрямок руху та попрямували за автомобілем ОСОБА_1 . В момент приїзду поліцейських скаржник стояв біля свого автомобіля та намагався усунути технічні несправності. На запитання поліцейського що сталося, відповів: "закипів двигун знову" (15:32:00 год.), повідомив про відсутність посвідчення водія внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (15:33:35 год.), а також вказав, що їде зі Східного мікрорайону (15:33:55 год.), є місцевим волонтером, возить жителям продукти (15:34:21 год.). Працівники поліції повідомили його про наявність підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП (15:36:37 год.), роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (15:38:44 год.) та наслідки складення протоколу (15:40:20 год.).

При цьому, ОСОБА_1 жодних заперечень щодо обставин, повідомлених йому поліцейськими та викладених у протоколі, не висловлював, про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв, про наявність іншої особи, яка керувала транспортним засобом не зазначав, а підписав протокол про адміністративне правопорушення без зауважень та отримав його копію.

Вказаним спростовуються доводи скаржника про відсутність факту керування ним 13 липня 2025 року транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежність як доказу відеозапису події, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, статтею 251 КУпАП наведено джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" (статті 31, 40) та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

З відеозапису вбачається, що його здійснено працівниками поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, із застосуванням відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі та портативних відеореєстраторів (бодікамер), що прямо передбачено Інструкцією.

Крім того, у графі 10 протоколу про адміністративне правопорушення "технічний засіб відеозапису" зазначено: БК (бодікамери) 474018, 474666, що узгоджується із доданим до протоколу відеозаписом, на якому відображено дані зазначених відеореєстраторів.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про неналежність відеозапису, зокрема, через непідписання відеофайлу ЕЦП, оскільки доданий до матеріалів справи носій інформації (оптичний диск) є оригіналом електронного документа, який не потребує додаткового засвідчення електронним підписом і вказане не передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та статтею 266 КУпАП.

Таким чином, відеозапис, що міститься в матеріалах справи та який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП.

За таких підстав, твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи та відсутність доказів його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, є необґрунтованими.

Апеляційний суд відхиляє клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Беспалова О.С., про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Ураховуючи те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, не є триваючим, не відноситься до категорії справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах третій - восьмій ст. 38 КУпАП, вчинено 13 липня 2025 року, відтак стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено 07 жовтня 2025 року в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для скасування постанови суду першої інстанції та апеляційним судом не вирішувалося питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об 'єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень статтей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до статті 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог статтей33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, та не є предметом апеляційного оскарження судового рішення.

Підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі немає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С. слід залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Воронцова