Дата документу 23.10.2025
Справа № 334/5882/25
Провадження № 3/334/2155/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 о 22 годині 44 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Дніпровські зорі, біля буд.1 в місті Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Ecosport д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» та у медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.

Таким чином ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що співробітниками поліції він був зупинений безпідставно. При цьому не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив врахувати, що він спортсмен, тому алкоголь не вживає, в момент зупинки транспортного засобу був тверезий, що підтверджено і висновком лікаря-нарколога, до якого він звернувся самостійно.

Адвокат Мінніков В.В. в ході судового розгляду просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, проте працівники поліції безпідставно склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення та зазначили, що за бажання огляд він може пройти самостійно. На місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 викликав свого товариша, який відвіз його до медичного закладу, де ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння та висновком лікаря-нарколога підтверджено, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Також захисником подано письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та клопотання про долучення доказів акту огляду на стан сп`яніння до відповідного висновку.

Судом за клопотанням сторони захисту допитано свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що ОСОБА_1 є його товаришем, вони знайомі близько 12 років. 9 липня 2025 року пізно ввечері свідкові зателефонував ОСОБА_1 та попросив про допомогу. Свідок приїхав за адресою, зазначеною ОСОБА_1 , там були співробітники поліції, які не хотіли везти ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`янніння та сказали їхати самим. Свідок відвід ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, де ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, з висновком медогляду свідок не знайомився, але впевнений, що ОСОБА_1 був тверезий.

Суд, вислухавши доводи адвоката, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, п. 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки 09.07.2025 о 22 годині 44 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Дніпровські зорі, біля буд.1 в місті Запоріжжі, керував транспортним засобом Ford Ecosport д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» та у медичному закладі, відмовився.

Вказані обставини та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №386714 від 09.07.2025, який складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений. В протоколі, крім іншого, зазначено про відеофіксацію поліцейським подій на боді-камеру;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду відмовився на місці зупинки транспортного засобу;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовані події, які відбувались за участю ОСОБА_1 09.07.2025, зокрема, зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, неодноразова пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, фіксація відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, процедура складання адміністративних матеріалів;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає.

Суд вважає, що усі вищевказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 .

Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вказаних доказів у суду немає. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Факт керування транспортним засобом та факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння зафіксовані відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою, та жодним чином не спростовані.

Згідно довідки (а.с.8), ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта - водія, що підтверджується наявністю посвідченням водія НОМЕР_3 від 15.02.2023 року.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зафіксовано рух транспортного засобу Ford Ecosport д.н.з. НОМЕР_2 , його зупинку співробітниками поліції. З відеозаписів, здійснених на нагрудні камери співробітників поліції встановлено наступні обставини: 09.07.2025 року в 22:44:44 спвіробітниками поліції був зупинений транспортний засіб Ford Ecosport д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу співробітники патрульної поліції повідомили водію про причину зупинки транспортного засобу, запропонували надати документи, які посвідчують особу та які підтверджують право керування транспортними засобами (час запису 22:44:44 22:47:47). В ході перевірки документів та спілкування з водієм, співробітники поліції повідомляють йому про наявність підстав вважати, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, перелічують виявлені ознаки сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (час запису 22:48:57 22:51:26), на що ОСОБА_1 вимагає у співробітників патрульної поліції повідомити про підстави зупинки його транспортного засобу. Після того, співробітники патрульної поліції знову повідомляють ОСОБА_1 про причини зупинки, він вимагає працівників поліції пред`явити докази порушення ним ПДР (час запису 22:51:50). В ході спілкування з ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції неодноразово роз`яснено йому про причину його зупинки, продемонстровано відеозапис вчинення ним правопорушення та повідомлено про виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, перелічено які саме ознаки виявлено, після чого ОСОБА_1 , заперечуючи законність дій співробітників патрульної поліції , наполягає на перегляді відео, яке підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Вказаний відеозапис демонструється ОСОБА_1 5 разів з різних пристроїв (телефон (о 22:55:20; 22:59:24; 23:01:06), службовий планшет (о 23:21:20), безпосередньо відеореєстратор, встановлений на службовому транспорті (о 23:03:53)). Після кожного перегляду відеозапису, на якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, працівники патрульної поліції повторно роз`яснюють про виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , перелічують їх та повторно пропонують водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснюють наслідки відмови від проходження огляду та наслідки затягування часу з метою уникнення відповідальності (22:52:08, 22:52:31, 22:55:46, 22:56:34, 22:59:46, 23:00:19, 23:02:14, 23:22:19), на що кожного разу ОСОБА_1 зазначає, що він вимагає назвати причини зупинки транспортного засобу під його керуванням. Фактично протягом 30 хвилин співробітники патрульної поліції повторно неодноразово (9 разів) пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснюючи наслідки відмови від проходження огляду та затягування часу з метою уникнення відповідальності, проте ОСОБА_1 ігнорує законні вимоги співробітників поліції.

Така поведінка ОСОБА_1 вказує на те, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.

Отже, у суду не виникає сумнівів щодо свідомої відмови з боку водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Перевіряючи доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо того, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, суд зауважує, що склад адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 полягає не у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме у відмові пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді справи не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для закриття провадження у справі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд, дотримуючись вимог ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та накладає стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.33, 36, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. на користь держави з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати штрафу у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії постанови, на підставі ст.308 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: Коломаренко К. А.