Справа № 603/510/25
Провадження № 3/603/202/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської дільниці № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який не працює,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28.09.2023 року о 16:35 год, перебуваючи за адресою: вул. Гнатюка, 3, м. Монастириська, викрав банківську картку АТ «Ощадбанк», яка належить ОСОБА_2 , з якої здійснив зняття та крадіжку грошових коштів на загальну суму 1200 грн, що є дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.10.2025 року сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області доручено здійснити привід ОСОБА_1 у судове засідання на 11:15 год 23.10.2025 року. Проте постанову суду про привід ОСОБА_1 не виконано.

Враховуючи наведені обставини, зважаючи на вимоги ст. 268 КУпАП, а також строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх повній сукупності, суд приходить висновку, що, вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного викрадення чужого майна доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732389 від 15.09.2025 року, зі змісту якого видно, що ОСОБА_1 28.09.2023 року о 16:35 год, перебуваючи за адресою: вул. Гнатюка, 3, м. Монастириська, здійснив викрадення банківської картки АТ «Ощадбанк», яка належить ОСОБА_2 , з якої здійснив зняття та крадіжку грошових коштів на загальну суму 1200 грн, що є дрібним викраденням чужого майна, яке не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також у матеріалах справи наявна копія ухвали Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.08.2025 року у справі № 603/679/23, якою об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 у частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України щодо крадіжки майна потерпілої ОСОБА_2 на загальну суму 1200 грн закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Згідно з даними ЄДРСР (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129354985) зазначена ухвала суду набрала законної сили 13.08.2025 року.

Частиною 11 ст. 38 КУпАП визначено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

За вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.

За ч. 2 ст. 51 КУпАП настає адмінвідповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становить 1342 грн.

Таким чином ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна, вартість якого станом на 28.09.2023 року складала від 671 грн до 2684 грн.

Водночас суд зауважує, що ч. 3 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Отже, обов`язковою умовою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 КУпАП є повторне протягом року вчинення дрібного викрадення чужого майна, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732389 від 15.09.2025 року, ОСОБА_1 згідно з даними ІПНП притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП 29.01.2025 року.

Суд звертає увагу на те, що за вказаних обставин у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки повторності, оскільки дане правопорушення, яке орган Національної поліції кваліфікував як повторне, вчинено 28.09.2023 року, тобто до того, як ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП (згідно з протоколом - 29.01.2025 року). Водночас у матеріалах справи відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за дрібне викрадення чужого майна до 28.09.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 51 КУпАП на ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

З огляду на зазначене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. у дохід держави.

Штраф підлягає сплаті порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю. Г. Гудкова