Справа № 170/652/25 Провадження №33/802/698/25 Головуючий у 1 інстанції:Жевнєрова Н. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Таровської А.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лемехи Р.І. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лемехи Р.І. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Легіон - Трейд» на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 серпня 2025 року о 23 год. 25 хв., на вул. Центральній у с. Підманове, Ковельського району, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (даліПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник Лемеха Р.І. подала апеляційну скаргу, у якій вказує про її незаконність через невідповідність нормам матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин даної справи. Стверджує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, підійшли до нього, коли такий в русі не перебував. У випадку незаконної зупинки транспортного засобу водій, усі подальші вимоги поліцейських, виконувати не зобов`язаний. ОСОБА_1 поводив себе цілком адекватно, тому жодних підстав попередньо вважати поліцейським про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, об`єктивно у них не було. При розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції, просить врахувати його виключно позитивні характеристики, те, що він є волонтером і основним місцем його роботи є посада торгового представника. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції від 18 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження по даній справі закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лемехи Р.І., доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 410623 від 03 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , змістом якого стверджується факт його керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02 серпня 2025 року, у якому зафіксовано аналогічні ознаки такого стану; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 серпня 2025 року до Шацької ЦРЛ, у якому ОСОБА_1 особисто зазначив, що від проходження експертизи відмовляюсь, немає потреби; письмовим зобов`язанням, підписаним особисто ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керувати; даними довідки інспектора сектору адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Ірини ПОРТЯНКО про те, що ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , із термітом його дії з 02 лютого 2021 по 02 лютого 2051 року, його письмовим зобов`язанням не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу, про що значиться у його п. 10 та з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказами вини ОСОБА_1 .

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неправомірність дій поліцейських, які транспортний засіб під його керуванням не зупиняли, слід зазначити таке.

Апеляційний суд погоджується із тим, що ОСОБА_1 факт керування ним транспортним засобом не заперечував, зупинив його з власної ініціативи, після того, як побачив працівників поліції, які підійшли до нього, з метою перевірки документів та, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, озвучили вимогу про проходження відповідного огляду.

Згідно із п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Водночас, вважаю слушним зазначити про те, що поліцейський особисто, в межах суб`єктивного сприйняття, визначає наявність у водія таких ознак. І правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно письмової розписки від 03 серпня 2025 року, наявної у матеріалах даної справи, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає змісту положень ст. 266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 є належним та допустимим доказом у даній справі, його зміст цілком відповідає положенням ч. 2 ст. 266 КУпАП, а зазначена у ньому невідповідність що стосується часу вчинення правопорушення не є суттєвою та не впливає на його оцінку, як доказ.

Тому, вважаю, факт порушення водієм в особі ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильно установленим поліцейськими та підтверджений судом.

Зміст санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яким передбачений безальтернативний вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, попри позитивні характеристики, волонтерську діяльність та місце роботи ОСОБА_1 , не дає апеляційному суду законних підстав змінити накладене на нього стягнення, згідно постанови судді першої інстанції.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Лемехи Р.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року стосовно нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: