ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2741/25 Справа № 186/1251/25 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, 23 травня 2025 року о 23:35 годин в м. Шахтарське по вул. Незалежності, біля буд.11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та нестійка хода. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеофіксацію. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржену постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що постанову було ухвалено без його участі, що є порушенням його прав, повістки про виклик до суду він не отримував.

Зазначає, що не підтверджено факт керування ним транспортним засобом. Вказує, що він стояв біля автомобіля, на ньому не рухався, бо перебував в емоційно-збудженому стані, коли під`їхали працівники поліції. Дані обставини підтверджуються відеозаписом.

Також зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки надав згоду, але працівники поліції розцінили його поведінку як відмову.

Вказує, що йому не були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження огляду та від керування він не був відсторонений.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просив її задовольнити; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, згідно із яким 23.05.2025 року о 23:35 год. в ході патрулювання м. Шахтарське по вул. Незалежності біля буд. 11 було виявлено транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в комендантську годину та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. У зв`язку із цим, водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, на що ОСОБА_1 відмовився під відеозапис, від дачі пояснень відмовився. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування; відеозаписом з боді-камер поліцейських.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя, - було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер, або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого йому співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та те, що він стояв біля автомобіля, який не рухався, є необгрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Так, відеозапис починається з того, що ОСОБА_1 у темний нічний час доби, під час комендантської години, стоїть біля заведеного автомобіля, зупиненого біля узбіччя, світло фар якого увімкнене, інші особи на місці події відсутні, на питання працівника поліції: Чому пересувались у комендантську годину?, відповів, що він допомагає військовим. Під час спілкування з працівниками поліції вимкнув двигун автомобіля, його поведінка вказувала на перебування у стані сильного сп`яніння. У подальшому, коли працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння та після отримання відмови роз`яснено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 почав говорити, що не керував транспортним засобом, від надання пояснень відмовився та повідомив, що його адвокат надасть пояснення у суді.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки надав згоду, але працівники поліції розцінили його поведінку як відмову, та те, що йому не були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження огляду, від керування він не був відсторонений, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наявним відеозаписом.

З відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 після того, як в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Працівниками поліції були роз`яснені наслідки такої відмови. ОСОБА_1 було повідомлено, що за відмову на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та останнього відсторонено від керування, автомобіль передано тверезому водієві.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця