Справа №443/1735/25
Провадження №3/443/778/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22 жовтня 2025 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

25 вересня 2025 року о 12:55 год. в с.Руда, вул.Центральна, 3, Стрийсього району Львівської області, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «MUSTANG MT 125-2» без номерного знаку, без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким та без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.1 «а» «ґ», п.2.9 «в» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 під час розгляду справи визнав факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП та щиро розкаявся у вчиненому.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Диспозиція ч.2 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозиція ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (п.2.1 «а» «ґ» Правил дорожнього руху).

Нормами п.2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №464595 від 25.09.2025 року;

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №464590 від 25.09.2025 року;

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №464583 від 25.09.2025 року;

-відеозаписом події, який міститься на одному CD-диску, які підтверджує обставини викладені в протоколах про адміністративне правопорушення;

-наданими під час розгляду справи поясненнями ОСОБА_2 .

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставиною, що відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.35 КУпАП, що обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно правила ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень,враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю, що необхідно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю правопорушень у виді штрафу, в межах санкції статей за якими кваліфіковано його дії.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 36, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ч.1 ст.123-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень;

за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень;

за ч.2 ст.126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка