Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2640/25 Головуючий у 1-й інст. Мороко С. В.
Номер провадження №33/4805/746/25
Категорія ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2025 року об`єднано в одне провадження справи відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 12.04.2025 о 03 год 57 хв за координатами 49,9193281:28,4621802, поблизу с. Гардишівка Бердичівського району, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CASE IH MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 , та буксируючи культиватор, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував особливості вантажу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив наїзд на електроопору, чим порушив п. 2.3 (б), п.12.1 Правил дорожнього руху.

Також, 12.04.2025 о 03 год 57 хв за координатами 49,9193281:28,4621802, поблизу с. Гардишівка Бердичівського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом CASE IH MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Ляхов О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. На його думку, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час здійснення ДТП у стані алкогольного сп`яніння, а відеозапис з камери поліцейського носить малоінформативний характер і таких обставин не підтверджує. Вказав, що електроопору лінії електропередач пошкодив тракторист ОСОБА_2 , який разом із ОСОБА_1 , за наказами ПП «Агротехазот» №25/03-В1 та №25/03-В2 від 25.03.2025, виконував роботи у с.Волосів. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 взяти провину на себе, пообіцявши відшкодувати збитки та сплатити штраф, на що останній погодився. У подальшому на ОСОБА_1 були складені протоколи за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Захисник зауважив, що суд першої інстанції не врахував надані ОСОБА_2 письмові та усні пояснення, які підтверджують зазначені обставини, та послався на практику Верховного Суду (справа №537/2088/17 від 15.05.2019) і ЄСПЛ, наголошуючи, що протоколи самі по собі не є беззаперечними доказами вини особи, а сам факт визнання вини особою не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.

Згідно п.2.3. б) Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. При виникненні будь-яких несправностей у дорозі водій зобов`язаний вжити заходів щодо їх усунення, а якщо це зробити неможливо, то подальший рух транспортного засобу має бути припинений.

Відповідно до п.12.1 . Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №298001 від 12.04.2025, згідно якого ОСОБА_1 12.04.2025 о 00:15:00 за координатами 49,9193281:28,4621802, поблизу с. Гардишівка Бердичівського району, керуючи транспортним засобом CASE IH MAGNUM 340, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, буксируючи культиватор, не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив наїзд на електроопору, пошкодивши її та завдавши цим матеріальної шкоди, чим порушив п.2.3 б), п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.18);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №760930 від 12.04.2025, згідно якого ОСОБА_1 12.04.2025 о 03 год 57 хв за координатами 49,9193281:28,4621802, поблизу с.Гардишівка Бердичівського району, керував транспортним засобом CASE IH MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810 (а.с.4);

- схемою місця ДТП від 12.04.2025 (а.с.19);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими на місці події, який пояснив, що 11.04.2025 о 15 год 00 хв дня він прийшов до свого трактора, щоб почати роботу, почав кропити землю. Оскільки трактор знаходиться під керуванням системи GPS він відволікся і не помітив та не встиг зреагувати на те, що трактор зачепив корпусом опору лінії електропередач і зламав її. Після чого він зупинив трактор і доповів на службу РЕМ (а.с.20);

- письмовими поясненнями представника РЕМа Боголюка М.О. від 12.04.2025 (а.с.21);

- роздруківкою результату на стан сп`яніння, згідно якої результат тесту становить 0,79 проміле (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами якого проба позитивна 0,79 проміле (а.с.10);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.04.2025 (а.с.5);

- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.6);

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.11);

- розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.7);

- розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування (а.с.9);

- відеозаписами обставин події (а.с.2).

Як встановлено під апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано. Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Під час апеляційного розгляду справи захисником не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , перебував на місці події, орієнтувався в обстановці, відповідав по суті поставлених питань, повідомляв про обставини, які призвели до вчинення ним ДТП та її наслідки, керував транспортним засобом, переганяючи його з метою огляду працівниками поліції. Крім того, у зв`язку з причетністю до дорожньо-транспортної пригоди та виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці події, результат якого становив - 0,79 проміле, тобто, перевищення допустимої норми. Складені працівниками поліції протоколи про адміністративні правопорушення та інші процесуальні документи підписав без будь-яких зауважень, надав письмові пояснення.

Твердження захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом були предметом дослідження в суді першої інстанції, який надав їм правильну та неупереджену оцінку. Висновки суду обґрунтовано викладені у мотивувальній частині постанови та не потребують додаткового правового аналізу. Суд правильно оцінив пояснення ОСОБА_1 про заперечення причетності до ДТП, надані ним в судовому засіданні, та показання допитаного свідка ОСОБА_2 , як такі, що суперечать матеріалам справи і мають на меті уникнення відповідальності ОСОБА_1 . Це підтверджує поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі, який неодноразово пропонував працівникам поліції вирішити питання про непритягнення його до відповідальності.

Отже, на підставі зібраних у матеріалах справи доказів у апеляційного суду не виникає сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним ДТП за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд звернув увагу, що в протоколі допущена описка у даті вчинення ДТП, яка є технічною помилкою і та не звільняє особу від адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова не суперечить судовій практиці Верховного Суду та ЄСПЛ, на яку посилався захисник в апеляційній скарзі. Суд першої інстанції належно дотримався стандарту доведеності та практиці застосування норм КУпАП.

Наведені захисником доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич