ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1896/25 Справа № 243/4932/25 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , командира відділення, молодшого сержанта, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Судом першої інстанції встановлено, що 04 червня 2025 року о 07 годині 30 хвилин молодший сержант ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 рухаючись через блок пост у АДРЕСА_2 , перевозив автомат АК-74 № НОМЕР_3 (88 р.), автомат АК-74 № НОМЕР_4 (81 р.), автомат АК-74 № НОМЕР_5 (81 р.), та набої калібру 5.45 мм. у кількості 1350 шт. без супровідних документів в порушення вимог Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом МОУ № 359 від 29.06.2005, чим порушив правила поводження зі зброєю та боєприпасами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, в умовах особливого періоду та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення або ж звільнити останнього від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-19 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку малозначністю оголосивши, як наслідок, в даному випадку усне зауваження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що представниками ВСП при складанні протоколу було застосовано недозволені методи примусу у виді тиску, крім того наголошує, що саме по собі визнання вини особою не говорить про наявність складу адміністративного правопорушення.

Не погоджується з висновками суду про порушення вимог Інструкції про організацію обліку, зберігання та видачі стрілецької зброї, оскільки зазначена інструкція не регламентує порядок перевезення стрілецької зброї. Крім того вказує, що перевозив зброю за супровідним листом, який був відсутній при зупинці представника ВСП, однак був доставлений до місця зупинки транспортного засобу командиром військової частини НОМЕР_2 .

Вважає, що дане адміністративне правопорушення носить малозначний характер, оскільки останнім усвідомлено протиправність своє поведінки, дії не мали прямого умислу в посяганні на громадський порядок. Просить звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Позиції сторін в суді:

Особа,щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду, однак до зали судового засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У зв`язку з чим, апеляційний суд, керуючись вимогами ст. 268 КУпАП прийняв рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 ..

Висновки суду:

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-19 передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме відповідальність за порушення правил поводження зі зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Предметом правопорушення є зброя, бойові припаси, вибухові, радіоактивні та інші речовини і предмети, що становлять підвищену небезпеку для оточення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів до неї військовослужбовцям у структурних підрозділах Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (структурні підрозділи), командуваннях видів Збройних Сил України, інших органах військового управління (далі - органи військового управління), військових частинах (на кораблях), військових навчальних закладах, установах та організаціях Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (військові частини), а також національному персоналу з числа військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, який бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (національний персонал), визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 №359 (далі - Інструкція).

Згідно п. 2 розділу Х Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Відповідно до п. 17 розділу І Інструкції, видача (здача) особистої зброї та боєприпасів військовослужбовцям структурних підрозділів, органів військового управління, військових частин, які прибули (вибувають) до нового місця проходження військової служби або звільнені з військової служби, проводиться службою ракетно-артилерійського озброєння (далі РАО) зі складу (на склад) РАО за накладними згідно із заявками на забезпечення особистою зброєю військовослужбовців керівників (начальників) структурних підрозділів (органів військового управління), які завіряються гербовою печаткою, а у військових частинах - за заявками командирів підрозділів на видачу зброї.

Особиста зброя та боєприпаси військовослужбовцями отримуються (здаються) зі складу (на склад) РАО особисто. Категорично забороняється передавати (отримувати, здавати) особисту зброю та боєприпаси поза складом РАО військової частини.

Отримана військовослужбовцем зі складу особиста зброя та боєприпаси негайно в той самий день здаються на зберігання черговому частини (оперативному черговому) або особі, яка в управлінні відповідає за зберігання та видачу зброї і боєприпасів, під підписи того, хто здав, і того, хто прийняв зброю, в окремому розділі книги видачі зброї та боєприпасів роти.

У разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби або звільнення з військової служби особиста зброя і боєприпаси отримуються в чергового частини (оперативного чергового) на підставі накладної під особистий підпис у книзі видачі зброї та боєприпасів, які в той самий день здаються ними на склад РАО.

Крім того відповідно до вказаної Інструкції облік боєприпасів, які зберігаються на транспортних засобах, здійснюється за супровідними листами, що складаються у трьох примірниках. Перші примірники супровідних листів зберігаються в кабінах транспортних засобів, другі - у командира підрозділу, треті - у службі РАО військової частини. Командири підрозділів отримують перший і другий примірники під особистий підпис у книзі реєстрації облікових документів.

Вказаних вимог ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-19 КУпАП, а вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, якими судом надано повну та належну оцінка, а саме:

протоколом про військове адміністративне правопорушення ДНК-2 № 2525 від 04.06.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення;

заявою ОСОБА_1 від 04.06.2025 року, відповідно до якої останні визнає свою вину повністю та просить призначити найменш суворе покарання;

поясненнями ОСОБА_1 згідно яких останній пояснив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 04.06.2025 року проїжджаючи з населеного пункту АДРЕСА_3 до міста Ізюм на блок посту у населеному пункті Долина був зупинений працівниками Військової служби правопорядку. Під час перевірки транспортного засобу, виявлено: автомат АК-74 № НОМЕР_3 (88 р.), автомат АК-74 № НОМЕР_4 (81 р.), автомат АК-74 № НОМЕР_5 (81 р.), та набої калібру 5.45 мм. у кількості 1350 шт. ОСОБА_1 пояснив, що дану зброю отримав у підрозділі та перевозив військовослужбовцям на позиції, однак супровідні листи на вказану зброю забув у розташуванні підрозділу;

рапортом стрільця групи охорони та ППС взводу охорони та ППС роти ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 04.06.2025 року, відповідно до якого на блок-посту «Долина» автошлях Київ-Довжанський на 648 км зупинено автомобіль під керуванням військовослужбовця ОСОБА_1 .. Під час огляду автомобіля виявлено зброю та набої;

рапортом командира роти управління батальйону управління військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 в якому зазначено, що виявленні боєприпаси було видано військовослужбовцю ОСОБА_1 , відповідно до супровідного листа з метою перевезення в Харківську область для забезпечення виконання завдань. Однак у зв`язку з завантаженістю в роботі ОСОБА_1 даний документ забув в розташуванні підрозділу та рухався без супровідного листа, чим порушив вимоги законодавства, щодо перевезення, зберігання зброї та боєприпасів;

фото-таблицею до матеріалів перевірки, щодо порушень правил поводження з боєприпасами;

копією військового квитка, згідно якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 .

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності вони підтверджують обставини встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази відсутні і не встановлені.

Твердження апелянта про те що працівниками ВСП було застосовано недозволені методи примусу у виді тиску не знайшло свого підтвердження. Оскільки вина ОСОБА_1 підтверджена сукупністю наведених доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є належними, допустимими та достовірними доказами, а тому є достатні підстави для прийняття обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників Військової служби правопорядку у Збройних силах України суду не надано. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками ВСП апелянт не надав у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції визнає дане твердження апелянта безпідставним.

На доводи апелянта, що дане адміністративне правопорушення носить малозначний характер та його дії не мали прямого умислу в посяганні на громадський порядок, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно положень ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Диспозицією ч.2 ст. 172-19 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, вчинені в умовах особливого періоду.

Санкція ч.2 ст. 172-19 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

При цьому ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що звільнення особи від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду.

Крім того враховуючи характер правопорушення, поведінку ОСОБА_1 яка свідчить про те що останній розумів та усвідомлював що вчиняє адміністративне правопорушення, здійснив перевезення зброї та боєприпасів без відповідних на те документів в умовах особливого періоду, що становить підвищену небезпеку для оточення, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого з оголошенням усного зауваження.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є непереконливими та є неспроможними, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя