Справа №: 700/807/25
Провадження № 3/700/406/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., за участю: секретаря Мельніченко Н.І.,

прокурора Павленка В.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , депутата Виноградської сільської ради, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28.07.2025 року №362/2025,ОСОБА_1 , будучи депутатом Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2024 року, а декларація фактично подана 18.04.2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що дійсно є депутатом Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Він був обізнаний про те, що до 31.03.2024 року зобов`язаний подати щорічну декларацію за 2023 рік, однак в період з 27.03.2024 р. по 17.04.2024 р. перебував на лікуванні з певними хронічними хворобами в стадії загострення, що підтверджується довідкою лікаря. Щорічну декларацію подав 18.04.2025 року відразу після одужання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, який просив визнати винним ОСОБА_1 , у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та притягнути його до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду згідно зі ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАПє формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, під поважними причинами слід розуміти: неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, через стихійні лиха (повінь, пожежа, землетрус), технічними збоями офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (змістом) під вартою тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, і наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2023 рік 18.04.2025 року, хоча граничний термін подачі такої декларації визначений законом 31.03.2024 включно.

Відповідно до довідки від 17.04.2024 року, виданої медичним центром ФОП ОСОБА_2 , з 27.03.2024 р. по 17.04.2024 р. ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у цьому закладі.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, оскільки протягом березня-квітня 2024 року та на останній день подання декларацій 31.03.2024 року він знаходився на лікуванні.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки в останнього наявні поважні причини пропуску строку декларування, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 247, 283, 284, 285, 289, 294 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Наталія БЕСАРАБ