Провадження № 3/752/6981/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414483 від 06.08.2025 року, ОСОБА_1 06.08.2025 року о 15 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «Сhevrolet Cruze», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Столичне шосе в місті Києві, порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме - при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності,, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 свою вину не визнав та показав суду про те, що вінздійснював виїзд з АЗС, рухався відповідно до дорожньої розмітки, після чого відчув удар в задню частину свого автомобіля.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 показав суду про те, що він рухався у крайній правій смузі руху, де була нанесена суцільна лінія, яка відокремлює узбіччя, а водій автомобіля «Сhevrolet Cruze» рухався з порушенням ПДР.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

При вирішенні справ про адміністративні правопорушення суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим, і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , які узгоджуються з обставинами, які викладені у постанові судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.09.2025 року, яка набрала законної сили, а також за схемою місця ДТП, у якій відображено механічні пошкодження, які отримали транспортні засоби, а також місце їх розташування.

Таким чином, в ході судового розгляду даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, оскільки суд не наділений повноваженнями вносити зміни до протоколу чи редагувати виклад суті правопорушення, і так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це призведе до порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Первушина