справа № 179/1691/25
провадження № 3/179/940/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року селище Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №871083 від 15.09.2025 вбачається, що 15 вересня 2025 року близько 14-10 годин в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно колишньої дружини, ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, виражався грубою нецензурною лайкою та замахувався, чим заподіяв шкоди психологічному здоров`ю. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №871084 від 15.09.2025 вбачається, що 15 вересня 2025 року близько 14-10 годин за адресою АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки, ОСОБА_3 , а саме головно кричав та виражався грубою нецензурною лайкою, чим заподіяв шкоду психологічному здоров`ю. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 об`єднані в одне провадження адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП та за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що ч.2 ст.268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та безпеку третіх осіб.

Разом з цим, сама по собі нецензурна лайка та висловлювання образ на адресу осіб, із числа передбачених ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, окрім як, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки до матеріалів справи доказів на підтвердження цієї обставини, не надано. Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалих осіб побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілих.

Крім того, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства відносно своєї доньки, ОСОБА_3 з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства відносно малолітньої або неповнолітньої особи). Разом з тим, суд звертає увагу на те, що дата народження потерпілої ОСОБА_3 зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №871084 від 15.09.2025 з виправленням (15.07.2015) та не відповідає даті її народження, яка вказана у постанові про прийняття від ОСОБА_2 заяви про вчинене правопорушення (15.07.2004) та у письмових поясненнях ОСОБА_2 (15.07.2014). У всіх цих документах вказані різні дати народження потерпілої ОСОБА_3 , а копії свідоцтва про народження до матеріалів справи не надано, що позбавляє суд можливості достовірно встановити, чи дійсно ОСОБА_3 є малолітньої або неповнолітньою особою.

Також, в матеріалах справи, окрім заяви та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , яка є заінтересованою в своїх показах особою, відсутні будь-які інші об`єктивні докази, зокрема, пояснення потерпілої ОСОБА_3 , показання свідків, які б були очевидцями події чи могли об`єктивно підтвердити або спростувати обставини, зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення. До матеріалів справи не надано і відеозаписів з бодікамер поліцейських, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а відтак і відсутність в його діях складу даних адміністративних правопорушень, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч.7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.7, 9, п.1 ст. 247, ст. 280, 282-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Ю.Кравченко