КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/5141/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гетьман Наталії Олексіївни на постанову судді Печерського районного суду міста Києва Юшкова М.М. від 27 серпня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377666, 01 липня 2025 року о 05:30 у м. Києві, Набережне шосе, у бік мосту метро, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Infiniti QX60», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечного інтервалу та скоїла наїзд на бордюр. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортний засіб, завдано матеріальних збитків, при цьому ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що адміністративна відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377674, 01 липня 2025 року о 05:30 у м. Києві, Набережне шосе, у бік мосту метро, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Infiniti QX60», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Провадження щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з малозначністю діяння, оголосивши їй усне зауваження.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат Гетьман Н.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2025 рокe про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині за відсутністю складу адміністративного провопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що недотримання працівником поліції вимог Закону України «Про Національну поліцію» та КУпАП під час складання протоколу створює порушення процесуальної законності, які впливають на законність складання протоколу та дотримання процедури. Це підстава для визнання протоколу та постанови суду першої інстанції недійсними або направлення справи на новий розгляд.

Вказує, що недотримання вимог ст. 268 КУпАП призводить до порушення права особи на захист, а також ставить під сумнів допустимість доказів, отриманих з порушенням процедури. Суд некоректно оцінив обставини та не врахував фактичний стан особи, її правову необізнаність та стресовий стан, що на думку сторони захисту, є підставою для скасування постанови та направлення справи на новий розгляд.

Вважає, що твердження працівників поліції про те, що ОСОБА_1 мала ознаки алкогольного сп`яніння є безпідставними, хибними та не відповідають дійсності. Вони не враховують медичних обставин та суперечать здоровому глузду, оскільки особа, яка усвідомлює небезпеку поєднання антидепресантів із алкоголем, не могла вживати спиртні напої.

Також адвокат Гетьман Н.О. клопотала про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин, оскільки була надана до загального доступу 01 вересня 2025 року, що підтверджує неможливість особи чи її представника реалізувати право на оскарження у період з 27 серпня 2025 року по 01 вересня 2025 року.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Гетьман Н.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, про причини неявки суду не повідомили.Суд апеляційної інстанції вважає неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважав можливим розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Гетьман Н.О.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 27 серпня 2025 року.

Згідно супровідного листа від 28 серпня 2025 року, суд направив ОСОБА_1 копію постанови.

Однак, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 копії постанови судді.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень забезпечено надання загального доступу до 01 вересня 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п. п. 2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377674, 01 липня 2025 року о 05:30 у м. Києві, Набережне шосе, у бік мосту метро, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Infiniti QX60», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377674 від 01 липня 2025 року;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 липня 2025 року;

відеозаписом з бодикамери.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису судом встановлено, що автомобіль «Infiniti QX60» перебуває на узбіччі дороги, за кермом автомобілю перебуває особа, яка в подальшому представляється як ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції встановлює у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою (час запису 06:41:30 ), при цьому не заперечує факт вживання спиртних напоїв за певний час до зупинки. Надалі відеозаписом зафіксовано, як працівник поліції роз`яснює водію наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також права особи, визначені ст. 268 КУпАП.

Наявні у справі докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що недотримання працівником поліції вимог Закону України «Про Національну поліцію» та КУпАП під час складання протоколу створює порушення процесуальної законності, які впливають на законність складання протоколу та дотримання процедури, оскільки такі доводи не спростовують висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що недотримання вимог ст. 268 КУпАП призводить до порушення права особи на захист, а також ставить під сумнів допустимість доказів, отриманих з порушенням процедури, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 було роз`яснено її права, які передбачені ст. 268 КУпАП (час запису 06:41:53), зокрема і право на користування юридичною допомогою, однак ОСОБА_1 не зазначила про необхідність надання їй юридичної допомоги, підписавши протокол без будь-яких заперечень.

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції фактичного стану особи та стресового стану, апеляційний суд відхиляє, оскільки нормами КУпАП не передбачено звільнення особи від відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, якщо вона перебуває у стресовому стані.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні нею п. 2.5 ПДРУкраїни та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПдоведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гетьман Наталії Олексіївни - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.В. Саліхов