ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

23 жовтня 2025 року м.Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов із Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 ,виданий 13.06.2002 Солом`янським РУ ГУМВС в м. Києві, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 632433 від 28.08.2025, 28.08.2025 близько о 15:06 за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо свого внука гр. ОСОБА_2 , 1993 року народження, а саме: словесно ображав, принижував та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння "задув газовим сльозоточивим балоном", чим завдав шкоди здоров`ю потерпілого.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що його внук ОСОБА_2 з 29.08.2025 по теперішній час проходить військову службу по мобілізації на посаді курсанта навчального зводу навчальної роти у військовій частині НОМЕР_2 . У день події він зайшов до будинку, щоб зняти показники лічильників води, однак онук, який в цей час перебував вдома накинувся на нього та побив, після чого його донька ОСОБА_3 викликала поліцію. Наголошує на тому, що конфлікт з онуком в нього відбувається з 2022 року та слідчими Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Надав також суду для приєднання до матеріалів справи письмові пояснення своєї дружини ОСОБА_4 - бабусі ОСОБА_2 , яким.и підтверджуться його власні пояснення стосовно фактичних обставин, які мали місце 28.08.2025, надані в судовому засіданні.

В судовому засіданні також була присутня ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 , яка пояснила суду, що в день події вийшла до сусідки та коли повернулася то побачила свого батька, який застосував у відношенні до її сина газовий балончик, після чого вона викликала працівників поліції. Пояснила також, що конфлікті ситуації між нею та її батьком відбуваються на постійній основі на грунті права власності, оскільки будинок в якому вона проживає з сином належить її батьку, однак вона має там зреєстроване місце проживання та відповідно проживає там, оскільки немає іншого місця проживання. Конфліктна ситуація з данного приводу супроводжується рядом судових спорів.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 632433 від 28.08.2025 (а.с. 1), рапорт (а.с.3,18), письмові пояснення (а.с.4,5,6), копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.16), копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 482875 від 28.08.2025 (а.с.17) та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

У матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо свого онука ОСОБА_2 . Більш того, із наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 та письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що між ним та онуком та його матір`ю ОСОБА_5 , які всі разом спільно проживають, протягом тривалого часу існують напружені та конфліктні стосунки, які періодично супроводжуються побутовими суперечками та судовими спорами. Конфлікт, який виник 28 серпня 2025 року, є продовженням зазначених тривалих неприязних відносин та має взаємний характер на грунті права власності на нерухоме майно, що виключає наявність у діях ОСОБА_1 ознак умисного вчинення домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, викладена в протоколі суть правопорушення не містить відомостей про наявність в діях ОСОБА_1 умислу на заподіяння шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Ознаки свідомого спрямування ОСОБА_1 своїх образ на молодшого за віком та фізично сильнішого за нього ОСОБА_2 , його психологічної переваги над онуком в протоколі відсутні. Саме по собі висловлювання образливих слів, нецензурна лайка, які не спрямовані на обмеження волевиявлення особи, не становить склад домашнього насильства, а є конфліктом за участі обох його учасників. При цьому матеріали справи не містять встановлення всіх фактичних обставин події та причинно наслідкового зв`язку між діями кожного із учасників. Водночас суд проводить розгляд справи в межах фактичних обставин правопорушення, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та не може вийти за його межі.

З огляду на наведене, відсутні обставини, які б вказували на наявність свідомих, умисних дій ОСОБА_1 , вчинених по відношенню до його онука, які б свідчили про намір заподіяти насильство щодо такого, обмежити чи порушити його особисті права та свободи.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року, Суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні в справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey no. 33401/02 від 09.06.2009 року) Європейський суд прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством. Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки. Ескалація конфлікту може привести до насильства, та не обов`язково завжди приводить.

З огляду на наведене, встановлені при розгляді справи дійсні обставини події свідчать про те, що 28.08.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце конфлікт, сварка на побутовому ґрунті, з відсутністю наведених ознак домашнього насильства.

Враховуючи вищевикладене, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП матеріали справи не містять.

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 23, ч. 1 ст. 173-2, 247, 251, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Кравченко