СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5413/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.06.2025 року приблизно о 02.15год. в м. Києві на вул. О.Мудрака, 13 керував транспортним засобом «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Адвокат Левчишина О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Клопотання обґрунтоване тим, що поліцейським на місці оформлення правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння не встановлювалися, а лише повідомлялися. ОСОБА_1 на момент початку спілкування з поліцейськими перебував у транспортному засобі, який не рухався, перебував біля краю проїзної частини, а двигун не працював. ПДР ОСОБА_1 не порушував, автомобіль поліцейські не зупиняли, не оглядали та не перевіряли ОСОБА_1 на наявність ознак сп`яніння. ОСОБА_1 не виконував функцій водія, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь та керував автомобілем. Посадовою особою поліції не було достовірно з`ясовано та доведено, в який саме час ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а отже чи дійсно він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або вжив алкоголь вже після зупинки, коли його автомобіль тривалий час стояв без руху. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не мав наміру продовжувати рух транспортного засобу після настання комендантської години, а перебував в автомобілі, бо вийшов до нього за цигарками. Відео не зафіксовано, що автомобіль, у якому виявили ОСОБА_1 , рухався під час комендантської години, та/або був запинений поліцейськими, та/або відбувалося його переслідування тощо. Протокол та матеріали справи не містять пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та будь-яких відміток щодо того, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень ( в присутності свідків). Оскільки ОСОБА_1 не керував автомобілем, то не є суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З оглянутого відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що транспортний засіб «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 строїть на проїзній частині дороги перед пішохідним переходом, панель приборів та фари ввімкнені, що спростовує твердження захисту про те, що автомобіль був припаркований та не рухався. За кермом транспортного засобу перебуває ОСОБА_1 , який повідомив про те, що звільнився із військової служби, посварився із дружиною, алкогольні напої не вживав. У ході спілкування патрульні поліцейські виявляють у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи у лікаря нарколога, на що водій відмовляється, при цьому наслідки відмови йому роз`яснені. На повторну пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 також відмовляється. Від підпису у протоколі та пояснень ОСОБА_1 відмовився, повідомив, що залишає автомобіль. Заперечень, про які вказує захисник у клопотанні, ОСОБА_1 не висловлює.

Вказаний запис з нагрудних камер містить відео, яким усі необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, чітко зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає недоведеними твердження про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, та на підставі яких працівник поліції вважав, що ОСОБА_1 може перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Також належним чином зафіксована і відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що наведені докази є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що за відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, особу порушника, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : М.О. Оздоба