Провадження № 3/679/431/2025
Справа № 679/1315/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з повною вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.3 КУпАП,

встановив:

11 вересня 2025 року встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 , являючись матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і, відповідно, особою, на яку покладено виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , який 08 вересня 2025 року, приблизно о 17::00 годині, являючись неповнолітньою особою, що досягла 14 років, керував транспортним засобом скутером марки «Honda Dio», державний номерний знак « НОМЕР_2 », по вулиці Шевченка міста Нетішин, не маючи права керування таким транспортним засобом (ст.126 ч.2 КУпАП), вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

У судове засіданні правопорушник ОСОБА_1 , надавши відповідне клопотання щодо проведення розгляду справи за її відсутності (вх. №5584/25 від 23 вересня 2025 року), не з`явилася, при цьому, факту не виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виявилось у керуванні останнім транспортним засобом скутером марки «Honda Dio», державний номерний знак « НОМЕР_2 », 08 вересня 2025 року по вулиці Шевченка міста Нетішин, без права керування таким транспортним засобом, тобто, за визначених у протоколі обставин, у наданій до суду заяві та письмових поясненнях від 08 вересня 2025 року, долучених до протоколу (а.с.3) не заперечувала, а також, визнавши та усвідомивши провину в повному обсязі, просила суд, врахувавши вказані обставини та щире каяття, суворо не наказувати, застосувавши мінімальний розмір стягнення.

Крім повного визнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1 , як у письмових поясненнях від 08 вересня 2025 року, долучених до протоколу (а.с.3), так і у наданій до суду заяві від 23 вересня 2025 року (а.с.10), провина останньої у вчиненні інкримінованого адміністративного проступку, доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду доказами, наявними в матеріалах, скерованих до суду.

Так, із дослідженої у судовому засіданні копії витягу з актового запису про народження за №92 (а.с.4-5) вбачається, що матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відповідний актовий запис №92 від 15 лютого 2011 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 15 лютого 2011 року.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , надані останньою, як безпосередньо після вчинення інкримінованого адміністративного проступку, так і у скерованій до суду заяві, а також, дослідивши інші письмові матеріали справи, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду немає, котрі, крім того, з боку безпосередньо правопорушника ОСОБА_1 не оспорювалися, і, відповідно, оцінюючи наявні докази, які, на думку суду, узгоджуються проміж собою та не викликають будь-яких сумнівів у своїй належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії останньої вірно і обґрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.184 ч.3 КУпАП, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 , являючись матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини сина ОСОБА_2 , який, являючись неповнолітньою особою, що досягла віку 14 років, керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом (ст.126 ч.2 КУпАП), вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

При визначенні стягнення, суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів справи, не працює, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, має родину, має утриманців, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння винного.

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, а також, особи, ступеню вини та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , яка не працює, втім, має постійне місце мешкання, має родину, вперше притягується до адміністративної відповідальності, у своїх поясненнях свою провину у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, тощо, і, одночасно, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, а також, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність порушника, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності, вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.184 ч.3 КУпАП, у мінімальному розмірі, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у будь-якому іншому розмірі, передбаченому санкцією ст.184 ч.3 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.4 ч.2 п.5) Закону України «Про судовий збір», стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, оскільки, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Речові докази у справі відсутні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.33, ст.40-1, ст.184 ч.3, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.3 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.3 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: