П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/967/25

21 жовтня 2025 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Стосовно ОСОБА_1 12 липня 2025 року складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №388966 про те, що він 12 липня 2025 року о 01 годині 15 хвилин в селищі Богородчани на вул. Шевченка,1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що зазначена інформація у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи. Вказав, що 12 липня 2025 року біля 00 год 45 хв до нього зателефонував знайомий ОСОБА_2 , який повідомив, що знаходиться біля заправки «WOG» де його зупинили працівники поліції, що працювали у групі з працівниками місцевого ТЦК та СП. Достеменно він не міг зрозуміти, що відбувалось, оскільки розмова декілька раз переривалась, тому вирішив поїхати на місце. Через погане самопочуття не міг сам сісти за кермо, а тому попросив знайомого ОСОБА_3 , який живе неподалік, підвезти його до АЗС. Коли вони прибули до АЗС "WOG", то ОСОБА_3 , побачивши працівників ТЦК та СП і, не бажаючи з ними контактувати, вийшов із машини та бажаючи бути непоміченим, повернувся до селища Богородчани. Натомість він направився до працівників, які спілкувалися із ОСОБА_2 аби з`ясувати обставини, через які ОСОБА_2 йому телефонував. У цей час до нього назустріч направився працівник поліції ОСОБА_4 , якого він знав особисто. В ході спілкування з поліцейськи, останній проявив до нього упередженість і повідомив, що має намір скласти протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та зажадав пройти тест на вживання алкоголю. З вимогою поліцейського не погодився, оскільки не перебував у статусі водія. Його заперечення стосовно того, що він не керував транспортним засобом поліцейський проігнорував, поставився до них упереджено. З таким звинуваченням він не погодився, оскільки транспортним засобом не керував, а тому вважає, що протокол стосовно нього оформлено безпідставно. Долучений до протоколу відеозапис, що зроблений на технічний пристрій 860441 дійсно містить фіксацію обставин його спілкування з поліцейським та процес оформлення ним матеріалів адміністративної справи. Проте рух автомобіля марки «Skoda Octavia », д.н.з. НОМЕР_1 , яким він прибув, а також момент його зупинки, факт залишення водієм ОСОБА_3 місця події, на відеозаписі не відображено. Вважає, що працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення складаний на основі припущення того факту, що він керував транспортним засобом. Однак таке припущення не відповідало дійсності і не підтверджено жодним належним і допстимим доказом. З огляду на викладене просив провадження в справі щодо нього закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому суд констатує, що у справах про адміністративні правопорушення ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Тягар доведення винуватості покладається на сторону, яка уповноважена формувати документи для притягнення особи до відповідальності.

Протокол серії ЕПР1 №388966 про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та додані до нього матеріали не доводять поза розумним сумнівом факту скоєння ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Так, за матеріалами відеофіксації події на нагрудну камеру поліцейського зафіксовано, що 12 липня 2025 року біля 01 год 15 хв в селищі Богородчани на вул. Шевченка,1 поблизу АЗС«WOG» в ході спілкування із ОСОБА_1 , працівник поліції пред`явив останньому претензії з приводу керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу. Дійсно ОСОБА_1 виконати вимогу поліцейського відмовився. Однак факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 чи його зупинки на відеозаписі не зафіксований.

Відповідно до змісту п.11 протоколу зазначено, що до протоколу додаються рапорт поліцейського, пояснення свідків, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для провдення огляду на стан сп`яніння та інші матеріали. Водночас, до матеріалів справи додано лише акт огляду, та направлення особи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до метдичного закладу. Інших додатків матеріали справи, що поступили на розгляд суду не містили. Підпису свідків у складеному протоколі немає.

З метою перевірки обставин, що викладені у протоколі, суд направив запит на ім`я начальника відділення поліції №2 (селища Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з приводу направлення у розпорядженя суду решти документів, на які є посилання у протоколі. Одночасно суд просив для об`єктивного розгляду справи надати відеозапис з реєстратора службового автомобіля, який має стосунок до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №388966.

Однак у відповідь на запит, начальник відділення поліції повідомив, що у розпорядженні поліції відсутній запис із реєстратора службового автомобіля, а також відсутні інші додатки, про які йдеться у п.11 протоколу.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості, що закріплена у національному законодавстві у кримінальних та адміністративних справах являється стандартом, який означає, що всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого. Цей стандарт є вищим, ніж у цивільному процесі, де використовується «баланс ймовірностей». Усталена практика Європейського суду з прав людини використовує як стандарт доказування критерій "поза розумним сумнівом". Відповідно до нього, вирок чи постанова у справі про адміністративне правопорушенні може бути винесена лише за умови, що немає жодного іншого розумного пояснення події, окрім того, що правопорушення було скоєне обвинуваченим. Версія обвинувачення не може бути просто більш вірогідною, ніж версія захисту. Наявність обставин, які суперечать обвинуваченню і не можуть бути пояснені, є підставою для розумного сумніву. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо вини особи, ці сумніви завжди тлумачаться на її користь.

Оцінивши встановлені обставини даної справи та перевіривши їх, суд констатує, що достатніх доказів у розумінні ст.251 КУпАП на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не здобуто.

Враховуючи наведене, суд не встановив у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 283; 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський