ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про проведення судового засідання в режимі відео конференції)

Справа № 947/11022/25

Провадження № 3/947/1755/25

24.10.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 271660 від 14.03.2025 року)

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 року о 22:53 год., за адресою: м. Одеса, вул. Ляпідевського, біля будинку № 7, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керував електричним самокатом марки «JET», без державного знаку у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER» відповідно до якого у останнього виявлено 0.46 %о проміле алкоголю.

За таких обставин особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.9 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.9(а) «Правил дорожнього руху» України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На адресу Київського районного суду м. Одеси за допомогою електронної пошти надійшло клопотання захисника Бойко В.Ф., що діє в інтересах ОСОБА_1 , про проведення судового засідання, призначеного на 10:15 год., 24.10.2025 року в режимі відео конференції Нетішинським міським судом Хмельницької області.

Діючими нормами КУпАП не визначено порядку проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У ст. 55 Конституції України закріплено одну з найважливіших гарантій здійснення конституційних та інших прав і свобод людини і громадянина, а саме право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

При цьому положення наведеної статті відповідають зобов`язанням України, які виникли, зокрема, у зв`язку з ратифікацією Україною Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, людини і основоположних свобод; Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що згідно зі .06.1996">ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Крім того, в п. 2 резолютивної частини "Справа за конституційним зверненням громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води); рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп у справі за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення ст.ст. pravo1/Z960254K.html?pravo=1#177" title="КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ; нормативно-правовий акт № 254к/96-ВР від 28.06.1996">55, зазначено, що відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі o=1#200" title="КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ; нормативно-правовий акт № 254к/96-ВР від 28.06.1996">ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, імперативно встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП та ч. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, при вирішенні питання розгляду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з метою розгляду справи у розумні строки, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та, при цього питання слід керуватися ст.336 КПК України.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження (ч.2 ст.336 КПК України).

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні розташованому поза територією юрисдикції суду та територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою статті 336 КПК України. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення (ч.5 ст.336 КПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.336 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Провести дистанційний розгляд справи, призначений на 11:00 год., 12.11.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП шляхом проведення відео конференції з Нетішинським міським судом Хмельницької області.

Копію постанови суду невідкладно направити до Нетішинського міського суду Хмельницької області, для виконання.

Ухвала постанови підлягає негайному виконанню після її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси Іванчук В. М.