Справа № 209/6961/25
Провадження № 3/209/1262/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Лобарчук О.О., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП (згідно запиту невідомий), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439407 від 31.08.2025 року ОСОБА_1 31.08.2025 року об 11.50 годин в м. Кам`янське по вул. Івана Франка, керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS» д.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду 1,91 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник водія- адвокат Горкун Д.О. надав суду письмові пояснення, згідно яких зазначив, що водій ОСОБА_1 свою провину не визнає. 1. Невірне трактування закону поліцейським при складанні адміністративного протоколу поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП. У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439407 від 31.08.2025 року зазначено, 31.08.2025 року об 11:50 ОСОБА_1 в м.Кам`янське по вул.Івана Франка 1 керував ТЗ перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6810, чим порушив п 2.9 п.а ПДР - керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції. У відповідності до офіційно оприлюдненої Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху» яка розміщена на веб сторінці https://zakon.rada. gov.ua/laws/show/1306-2001 - %D0%BF/print підпункт "а" пункту 2.9 має наступний зміст: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;Підпункт "а" пункту 2.9 в редакції Постанови КМ № 161 від 22.03.2017 Таким чином при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП допущено неточності та невірне трактування норм закону, що унеможливлює ффажати його доказом у справі. Вільне трактування закону не допускається, оскільки воно може призвести до зловживань та порушення прав громадян. Тлумачення закону має бути ґрунтоване на його тексті, а також на сукупності інших правових норм та правових принципах.

2.Щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 п. 27. Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. За п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-УІІІ від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя». Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія. Разом з тим, відповідно до п. у) ч.І ст. 1 Конвенції про дорожній рух «термин "водитель" ("погонщик") означает всякое лицо, управляющее транспортным средством, автомобилем и т.д. (включая велосипеды) или ведущее по дорогам скот, стада, упряжных, вьючных или верховых животных». Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю виключно прямого умислу саме на керування транспортним засобом. З аналізу викладеного вбачається, що для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідне поєднання трьох обставин керування особою транспортним засобом, наявністю у неї ознак алкогольного сп`яніння та відмови від проходження від медичного огляду у встановленому порядку. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена». У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого. Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № Я (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав- членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. ОСОБА_1 не заперечує, що 31.08.2025 року приблизно об 11.30 він рухався на автомобілі Daewoo Lanos д.н.з НОМЕР_2 по автошляху Т0412 та заїхав на АЗС Укрнафта яка не перебуває ні по вул.Івана Франка 1 ні по проспекту Івана Франка 1 в м.Кам`янському (роздруківка адреси вул.Івана Франка та проспекту Івана Франка 1 додаються та знаходяться за веб адресами: https://locator.in.Ua/kamvanske/avtozaprayky-azs/ukmafta/p/439994/ та ttps://www.google.com/maps/place, де очікував свого знайомого та вживав алкогольні напої, а саме вжив близько 200 грам горілки та 0,5 літра пива.

Приблизно через 10-15 хвилин до нього підійшов представник поліції які теж перебував на території АЗС та зазначив, що Завізіон порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» а при спілкуванні відчув запах алкоголю, про що поліцейським було складено, ще одинн протокол за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 стверджує, що до зупинку транспортного засобу він не вживав алкогольні напитки та не керував автомобілем станом на 11.50 годину в тому числі ні по вул.Івана Франка 1 ні по проспекту Івана Франка 1 в м.Кам`янському. Склад адміністративного правопорушення це сукупність чотирьох необхідних ознак, які характеризують правопорушення: об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону, об`єкт та суб`єкт. Місце вчинення правопорушення є частиною об`єктивної сторони та визначає територію, де відбувалося правопорушення.

ОСОБА_1 не заперечує проти використання поліцейським засобів вимірювання технічного приладу газоаналізатора Drager «Аlcotest 6810, але роздруківка результату вимірювання йому не надавалась, так само і не надавався протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст 130 КУпАП. Звертає увагу суду, що до адміністративного матеріалу додано ксерокопія адміністративного протоколу ЕПР1 № 439407 від 31.08.2025 року а оригінал протоколу у справі відсутній. 3. Щодо застосування засобів вимірювання технічного приладу газоаналізатора Drager « Аlсоtеst 6810. Як вбачається з Інструкції з експлуатації газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що прилад має проходити калібрування кожні шість місяців.

Прошу суд звернути увагу на те, що, відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів « Газоаналізатори Drager Alcotest » виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest XT. Газоаналізатор Drager Alcotest 6810 у зазначеному реєстрі - відсутній. Термін сертифікації алкотестера «Drager Alcotest 6810» закінчився 10.02.2015 р. На сьогодні його немає в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення. Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №1324- VII термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал). Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням» «Градуюванням» та міжповірочний інтервал приладів Драгер Алкотестер становить 1 рік. Важливо: у пам`яті приладу зберігається інформація про останню дату калібрування, тому якщо пройшов 1 рік з дня повірки Алкотестера, його робота та показники будуть некоректні, а докази отримані за допомогою такого приладу- недопустимі. Просить справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 , КУпАП у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

В судовому засіданні досліджені письмові докази - протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439407 від 31.08.2025 року (а.с.1), чек алкотестеру «Драгер» (а.с.2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.5), копія постанови серія ЕНА №561457 від 31.08.2025 року про притягнення ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КупАП (а.с.6), рапорт інспектора СРПП ВП №1 Кам`янського РУП (а.с.7, 8), фото таблиця (а.с.9).

Крім того, в судовому засіданні переглянутий відеозапис із боді-камери поліцейського на дщвох дисках. (а.с.11)

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст.266 КУпАП, Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п.7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою-четвертою ст.130 КУпАП, наявність свідків є обов`язковою.

Щодо посилання захисника правопорушника про те, що водій ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом, а стояв на заправці без руху та чекав тверезого друга, щоб той відвіз його, то суд вважає його необґрунтованим.

Так, згідно наданого відеозапису фіксації з боді-камери поліцейського, на 11:47 видно рух транспортного засобу «DAEWOO LANOS» д.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який заїжджав на територію заправки із порушенням ПДР під знак "В`їзд заборонено". Що стало причиною зупинки транспортного засобу та складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Підчас складання протоколу поліцейським було повідомлено водію про те, що вбачаються ознаки того, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно переглянуто відеозапису, водію ОСОБА_1 з боку поліцейського запропоновано пройти перевірку на алкотестері "Драгер", або прослідувати до медичного закладу охорони здоров`я для здачі біологічного середовища для лабораторного дослідження на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 погодився на проходження огляду за допомогою алкотесту "Драгер", однак спочатку не належним чином здійснював дії щодо продуття алкотестеру, тому з боку поліцейського водію було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що водій погодився.

В медичному закладі водій оглянутий за допомогою алкотестеру лікарем, яким було встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Надалі, водій ОСОБА_1 відмовився здавати аналіз сечі у медичному закладі та під відеофіксацію погодився на проходження огляду за допомогою алкотестеру "Драгаер" поліцейським.

При цьому водію було надано для огляду Сертифікат на алкотестер до 15.11.2025 року, проведений огляд та встановлено перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння- 1,91 проміле. (13:14)

Під відеофіксацію водій ОСОБА_1 визнав факт керування тарнспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Підписав направлення та акт на огляд.

Щодо посилання захисника - адвоката Горкуна Д.О. про те, що водію не був вручений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. не знайшло свого підтвердження, оскільки на відеозаписі чітко видно про вручення водію ОСОБА_1 копії протоколу. (13:17)

Крім того, зауваження захисника про те, що в матеріалах справи знаходиться копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439407 від 31.08.2025 року, не є слушним, оскільки в матеріалах справи міститься саме оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439407 від 31.08.2025 року з підписами водія та поліцейського, з записами водія. (а.с.1)

З адміністративного матеріалу достовірно встановлено, що зазначені положення нормативно-правових актів було дотримано. Правопорушник добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що про свідчить акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з особистим підписом правопорушника, направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чек алкотестеру «Драгер 6810» - результат тесту 1,91 проміле.

Щодо посилання захисника про те, що в протоколі невірно зазначена адреса знаходження заправки як вулиця Івана Франка,1, не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недійним та таким, що тягне за собою порушення з боку поліцейського під час складання вказаного протоколу, оскільки підсудність не порушена, адміністративне правопорушення вчинене на території Дніпровського району міста Кам`янського, що є підсудним Дніпровському районному суду міста Кам`янського.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене даною статтею, в разі, якщо особа керувала транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у вказаній ч.1 ст.130 КупАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.О.Лобарчук