П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

08.08.2025 року, о 22 год. 59 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася сварка на побутовому рівні, у ході якої ОСОБА_1 словесно ображав та принижував свою сестру ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Потерпілою по справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що 08.08.2025 року, о 22 год. 59 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , між ним та його рідною сестрою ОСОБА_2 відбувся побутовий конфлікт, у ході якого остання після словесних образ, почала кидатися на нього, потім схопила зі столу глиняний глечик, яким почала наносити удари з різних боків. Після удару в ліву скроню голови просив викликати швидку. Зазначив, що ОСОБА_2 перша почала словесну суперечку. Окрім цього наголосив, що сестра постійно провокує його на конфлікти через побутові питання.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вказала, що її брат ОСОБА_1 після розлучення проживає з нею та їх матір`ю, постійно мають місце образи на побутовому рівні. Зазначила, що коли вчергове зробила йому зауваження щодо санітарних норм проживання у квартирі, то у відповідь брат почав бити її кулаками по голові. Вказала, що коли впала на підлогу, схопила глечик і вдарила його.

Представник ОСОБА_2 адвокат Теличко А.О. просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній систематично ображає свою сестру, з якою спільно проживає, чим принижує її честь та гідність, а також на її тілі були виявлені синці, що може свідчити про побої з боку брата ОСОБА_1 . Завдання удару ОСОБА_2 стало відповіддю на численні образи та удари з боку її брата ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 635201 від 19.08.2025 року; довідкою інспектора СПДН ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві Т. Ільченко, згідно якої 08.08.2025 року зі служби 102 до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшло повідомлення щодо ймовірного вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутність ознак кримінального правопорушення; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; висновком експертного дослідження № 041-1183-2025 від 11.08.2025 щодо ОСОБА_2 , згідно якого відсутність медичної документації не дозволяє судити про характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень; висновком експертного дослідження № 041-1186-2025 від 11.08.2025 щодо ОСОБА_1 , згідно якого відсутність медичної документації не дозволяє судити про характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень; рапортом інспектора СПДН ВП Подільського УП ГУ НП у м. Києві Т. Ільченко про факт виявлення домашнього насильства за зверненням від 08.08.2025 за №38179 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вище вказані обставини свідчать про ознаки існування завдання шкоди, у виді домашнього насильства психологічного характеру, що полягало в умисних діях, а саме образах та приниженнях своєї сестри гр. ОСОБА_2 , а відтак суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн. 00 коп. (триста сорок грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. 60 коп).

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко