КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Київ

справа № 362/2994/25

провадження № 33/824/5117/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В.,

перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року під головуванням судді Рубан Т.П., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з постановою суду, 1 вересня 2025 року ОСОБА_1 , на постанову суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яка обґрунтована тим, що оскаржувана постанова не була отримана ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

При цьому чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із датою вручення копії цієї постанови, на що посилається скаржник, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин.

Як видно з матеріалів, оскаржувана постанова проголошена 30 травня 2025 року.

Відповідно, останнім днем строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є 9 червня 2025 року, апеляційна скарга ж на постанову була подана 1 вересня 2025 року.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні, на якому було проголошена оскаржувана постанова. Крім того згідно з інформації з ЄДРСР надання загального доступу до оскаржуваної постанови забезпечено 9 червня 2025 року.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не навів об`єктивних та непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутися із апеляційною скаргою на постанову вчасно або ж перешкодили йому цікавитись справою у розумні строки, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про ухвалення такої постанови. Київський апеляційний суд звертає увагу, що з моменту надання загального доступу до оскаржуваної постанови у ЄДРСР до подачі апеляційної скарги минуло три місяці. В матеріалах справи також відсутні заяви ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справами або про отримання повної постанови.

Відтак Київський апеляційний суд не визнає поважними наведені у апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана після закінчення встановленого законом строку для її подання, а наведені причини пропуску строку є неповажними, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, ця скарга підлягає поверненню особі яка її подала, що не позбавляє його права в подальшому звернутися з подібним клопотанням за умови усунення вказаних недоліків та наявності поважних причин пропуску апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2025 року - повернути особі, що її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа