Справа № 936/702/25
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Повідайчика В. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/654/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 17.09.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік, а провадження у справі за ст. 185 та ч. 5 ст. 122 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 343479 від 27.05.2025 та постанови судді від 17.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2025 о 17 год, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Київ Чоп 710 км, створив аварійну обстановку водієві ОСОБА_3 та залишив місце події, після чого відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 343484 від 27.05.2025 та постанови судді від 17.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2025 о 17 год, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Київ Чоп 710 км 400 м, рухаючись у попутному напрямку з іншими учасниками дорожнього руху, не попередивши сигналами повороту про зміну напрямку руху, різко звернув уліво, створивши аварійну ситуацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 249591 від 27.05.2025 та постанови судді від 17.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2025 о 17 год 50 хв поблизу будинку № 101 у с. Тишів Мукачівського району, на припинення адміністративного правопорушення з приводу керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції не відреагував, а висловлювався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

-2-

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 17.09.2025 скасувати та закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що матеріалами справи не доведено факту керування ним транспортним засобом та вчинення будь-яких адміністративних правопорушень. Посилається на те, що не керував транспортним засобом у зазначені в протоколі час та місці, а був виявлений працівниками поліції вдома, де останні застосовували щодо нього фізичну силу, із власних хибних міркувань та припущень склали адміністративні матеріали. Суд безпідставно взяв до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не допитавши їх у судовому засіданні, а також необґрунтовано відхилив покази свідка ОСОБА_5 . Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено о 19 год 23 хв, а направлення на огляд о 20 год 05 хв, тобто майже через годину після складення протоколу. Відеозаписи, долучені до протоколу, не містять відомостей про зупинку транспортного засобу, не підтверджують факту керування ним транспортним засобом, навпаки свідчать про те, що він перебував удома за місцем проживання. У протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснювалася відео фіксація. Крім того, він не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і не залишав місця події, а тому відносно нього безпідставно складено і протокол за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Тому, вважає, що викладені у протоколах відомості не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника-адвоката Повідайчика В. І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зміст апеляційної скарги та позиція сторони захисту свідчить про те, що висновки суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, учасниками справи не оспорюється, а тому відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядається.

Доводи апеляційної скарги про те, що відносно ОСОБА_1 безпідставно складено протокол за ч. 5 ст. 122 КУпАП та про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачена за порушення, передбачені частинами першою четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

-3-

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Зі змісту протоколу серії ЕПР1 № 343484 від 27.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2025 о 17 год, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Київ Чоп 710 км 400 м, рухаючись у попутному напрямку з іншими учасниками дорожнього руху, не попередивши сигналами повороту про зміну напрямку руху, різко звернув уліво, створивши аварійну ситуацію.

Відповідно до протоколу серії ЕПР 1 № 343479 від 27.05.2025 ОСОБА_1 27.05.2025 о 17 год, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Київ Чоп 710 км, створив аварійну обстановку водієві ОСОБА_3 та залишив місце події, після чого відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

З рапорту, адресованому начальнику ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, убачається, що 27.05.2025 о 17 год 10 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.05.2025 о 17 год 08 хв на трасі в с. Котельниця Мукачівського району водій транспортного засобу марки «Форд», чорного кольору, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, створив аварійну ситуацію та перебував за кермом у нетверезому стані, після чого залишив місце події.

-4-

Наведені в протоколі за ч. 5 ст. 122 КУпАП та вищевказаному рапорті обставини підтверджуються і письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 27.05.2025 приблизно о 17 год, вони рухались на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_3 автодорогою сполученням «Київ Чоп» 710 км у напрямку м. Ужгород, і у цей момент їм назустріч, а саме на смугу руху, по якій вони рухалися, неочікувано виїхав транспортний засіб марки «Форд», д. н. з. НОМЕР_1 . Для того, щоб уникнути зіткнення водій ОСОБА_3 змушений був з`їхати на узбіччя, подаючи звукові сигнали, а автомобіль марки «Форд» звернув на прилеглу дорогу. Після чого, вони поїхали за автомобілем марки «Форд» і наздогнавши його приблизно через 200-250 м побачили, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З рапорту поліцейського СРПП ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 28.05.2025 вбачається, що здійснивши виїзд на місце події за викликом громадянина ОСОБА_3 , було встановлено, що транспортним засобом марки «Форд» керував водій ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і в медичному закладі. Також ОСОБА_1 ображав поліцейських нецензурними словами, чіплявся за їхній форменний одяг, намагався нанести поліцейським удари руками та ногами і здійснював активний фізичний опір працівникам поліції на їхню законну вимогу припинити правопорушення, у зв`язку з чим до нього було застосовано примусовий превентивний захід, відповідно до ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію». За результатами проведеної перевірки та опитування всіх свідків даної події відносно ОСОБА_1 було складені адміністративні матеріалами за ст. 185, ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до довідки начальника ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 29.05.2025 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.10.1996 на право керування транспортними засобами категорії В.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вказували на те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу марки «Форд», який створив аварійну ситуацію. Також із цього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і в закладі охорони здоров`я.

Наведені докази в своїй сукупності беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, створив аварійну ситуацію та зник з місця події, після чого на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

У протоколах про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено: дату і місце їх складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівників поліції, які склали протоколи; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративних правопорушень; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим скористався ОСОБА_1 , відмовившись від надання пояснень по суті адміністративних правопорушень та відмовившись від підписання протоколів про адміністративні правопорушення, про що в ньому наявні відповідні записи.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області Шустою О. М. та ОСОБА_6 вимог законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

-5-

Протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП складено відповідно до вимог встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженими на такі дії працівниками поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вказаних працівників поліції у результатах розгляду справи. У підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги, і на такі не посилалися ОСОБА_1 та його захисник під час апеляційного розгляду. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що працівники поліції при виконанні своїх посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно ОСОБА_1 з боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість. Докази, які можуть підтвердити ці факти відсутні і таких не надано стороною захисту.

Із урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами.

Твердження про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено о 19 год 23 хв, а направлення на огляд о 20 год 05 хв, тобто майже через годину після складення протоколу, апеляційний суд визнає такими, що не впливають на висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки не спростовують факту категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи, долучені до протоколу, не містять відомостей про зупинку транспортного засобу, а навпаки свідчать про те, що він перебував удома за місцем проживання. Як уже зазначено вище, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджено наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Посилання на те, що у протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснювалася відео фіксація, апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про невідповідність протоколу вимогам КУпАП. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ст. 256 КУпАП, якою визначено відомості, що підлягають відображенню у протоколі про адміністративне правопорушення, не передбачено необхідності зазначення у протоколі відомостей про технічний засіб, яким здійснювалася відео фіксація.

При цьому, неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно взяв до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не допитавши їх у судовому засіданні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є чіткими, послідовними та узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

При цьому, в апеляційній скарзі не вказується на наявність у вказаних свідків підстав для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Тому, підстави для сумнівів у письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відсутні.

-6-

Між тим, апеляційний суд враховує те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 чи його захисник заявляли клопотання про виклик та допит свідків. Не заявлено такого клопотання і в апеляційній скарзі та під час її розгляду. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що за відсутності клопотань учасників справи суд позбавлений можливості витребовувати докази, викликати свідків чи будь-яким іншим чином збирати докази у справі.

Апеляційний суд критично оцінює і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необгрунтовано відхилив покази свідка ОСОБА_5 про те, що 27.05.2025 о 17 год автомобіль ОСОБА_1 знаходився на подвір`ї. При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані пояснення не підтверджують відсутність вини ОСОБА_1 та не спростовують викладених у протоколах обставин, оскільки зазначений у протоколах час є приблизним та не впливає на ступінь вини ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі не вказується (не конкретизовано) на те, що транспортним засобом керувала інша особа, а з відеозапису вбачається, що дії ОСОБА_1 були агресивними по відношенню до працівників поліції і свідчили про відмову та небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені в протоколах час та місці, створення ним аварійної ситуації та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами, а доводи апеляційної скарги не містять належних мотивів, із посиланням на відповідні докази, про те, які саме обставини та докази спростовують вину ОСОБА_1 .

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При цьому, висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі за ч. 5 ст. 122 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Також, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

-7-

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що з таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд ураховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; що у підтвердження доводів апеляційної скарги не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 17.09.2025 щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя