Справа № 149/3873/24
Провадження № 33/801/1070/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

У скарзі зазначає, що судом залишено поза увагою, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була проведена без законних на те підстав. Наведені працівниками поліції у матеріалах справи ознаки його наркотичного сп`яніння є надуманими та у дійсності не мали місце. Працівники поліції фактично штучно створили ситуацію, щоб доправити його до ТЦК та СП, а згодом ще щоб лікарі не змогли провести його огляд на стан сп`яніння, оскільки розуміли, що насправді жодного стану наркотичного сп`яніння у нього не було. Він не відмовлявся від проходження медичного огляду, адже спочатку наполягав на проведенні огляду на місці безпідставної зупинки, однак поліцейські повідомили, що це для них технічно не можливо.

У судове засідання, призначене на 21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

20 жовтня 2025 року від ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд апеляційної скарги провести у його відсутність та відсутність його представника. Вимоги апеляційної скарги просить задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, апеляційний суд вирішив розгляд справи здійснити у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №182668, складеного поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Лозіцьким А.В., 26 листопада 2024 року о 17 год. 40 хв. по вул. Соборна, 87, в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; показаннями технічних приладів, що мають функції відеозапису; письмовими доказами, пов`язаними з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду врегульована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Натомість, у пункті 12 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №182668 від 26 листопада 2024 року заперечень щодо викладених у протоколі обставин, зокрема, щодо відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння не висловив.

Натомість, письмові пояснення ОСОБА_1 додані до протоколу на окремому аркуші. Як зазначено власноручно ОСОБА_1 у цих поясненнях: «Я не відмовлявся від проходження тесту. Поїхав з працівниками поліції на проходження тесту, але вони завезли мене до ТЦК, хоть я не був згідний туда їхати, був проти, акт затримання не склали. Після ТЦК мене завезли в лікарню, тест не проходили, вони відмовились давати запрос на тест. Ми просто з`їздили туда і назад. Ознак сп`яніння у мене не було. На мою думку, мене туда везли заради того, щоб поїхати в ТЦК. Я був згідний проходити тест, не відмовлявся. Мені сказали, що вони там вже щось склали і не будуть переправляти чи складати ще один протокол» (а.с.5).

Суд першої інстанції, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівників поліції встановив, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування поліцейськими в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні. Після чого ОСОБА_1 почав наполягати на проведенні огляду на місці зупинки в присутності двох свідків у відповідності до закону, на що поліцейськими неодноразово йому роз`яснювалось, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я та про те, що все фіксується на нагрудну камеру поліцейських. Незважаючи на неодноразові пропозиції поліцейського проїхати до лікарні для проведення огляду, останній наполягав на проведенні огляду на місці зупинки, оскільки вважав, що саме так має відбуватись процедура огляду. Після чого працівниками поліції йому було роз`яснено, що його дії вони розцінюють як ухилення та відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого вони розпочали оформлення адміністративного матеріалу. Лише коли працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього складено протокол, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Йому було роз`яснено, що він може звернутись до лікарні самостійно для проходження такого огляду, оскільки протокол уже складено, на що він погодився та він разом із ними поїхав до м.Хмільник, де спочатку вони увійшли до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після цього поліцейські його відвезли до лікарні, де йому повідомили, що за самозверненням вони огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводять. Після цього працівники поліції відвезли ОСОБА_1 до місця зупинки автомобіля, де оголосили протокол про адміністративне правопорушення, вручили його копію та виконали інші дії, передбачені порядком складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідних матеріалів.

Суд першої інстанції критично розцінив доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, так як на дослідженому судом відео зафіксовані як події, що стали підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і події щодо його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в зв`язку з виявленням поліцейськими в останнього ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 працівниками поліції неодноразово було роз`яснено суть і підстави пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, а також наслідки відмови від огляду.

Відтак, не зрозумілими є доводи апеляційної скарги з приводу неврахування позиції ОСОБА_1 , викладеної у його письмових заявах та клопотанні його адвоката про закриття провадження у справі.

Дослідивши відеозапис апеляційним судом встановлено, що дійсно поліцейським було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і в ході спілкування в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які були озвучені ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ознаки сп`яніння були надуманими не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки відповідно до пункту 2 Розділу 1 згаданої Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. (крім запаху алкоголю з порожнини рота); - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; - сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; - почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом п. 12 Розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 згаданого вище Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння.

Ключовою у цих нормах підставою для проходження огляду, а отже і для вимоги поліцейського пройти огляд, є наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння.

З вказаних норм випливає, що вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння можливо висунути лише у випадку, коли поліцейським встановлено наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, про що він повинен повідомити водія, і лише після цього поліцейський висуває вимогу водієві пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння, що і було зроблено поліцейським у даному випадку.

Виявлення ознак сп`яніння є прерогативою саме поліцейського, який, у разі встановлення таких, висуває водієві вимогу пройти медичний огляд.

З відео видно, як поліцейський проводив огляд ліхтарем на предмет реагування зіниць очей на світло, а також вказав про неприродню блідість обличчя ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує ту обставину, що він вимагав провести огляд на місці зупинки за участю двох свідків і це доводиться відеозавписом.

Разом з тим, поліцейський чітко озвучив ОСОБА_1 , що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише лікарем у закладі охорони здоров`я і такий огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться. Не отримавши згоди від ОСОБА_1 на проведення огляду, поліцейські склали відносно нього протокол.

Фраза поліцейського «…я запитую у вас останній раз..» (18:08:53), на якій наголошує скаржник вже свідчить про те, що ОСОБА_1 на неодноразові вимоги не висловив свою згоду на проведення огляду і це було розцінено поліцейським як ухилення (відмова) від проходження огляду.

Та обставина, що у подальшому вони поїхали до ТЦК та СП і до закладу охорони здоров`я не має правового значення, оскільки факт відмови вже мав місце станом на 18 год. 13 хв. (час складення протоколу).

Фактично, ОСОБА_1 висловив свою згоду на проведення огляду лише після того, як були з`ясовані всі питання у ТЦК та СП.

Стверджуючи про те, що працівниками поліції здійснено незаконну зупинку ОСОБА_1 не зазначає, в чому полягає така незаконність і як це впливає на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало