Провадження № 3/466/44/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з які надійшли з Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який працює директором ПП «Ромб+», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/28551/337/П/ПТ від 30.09.2024 року, ОСОБА_1 , будучи директором ПП «Ромб+», допустив порушення законодавства про працю, а саме порушення вимог п.3 ч.1 ст.29 КЗпП України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.41 КУпАП України.

Для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомлення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.41 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, виконання судом обов`язку повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, строки розгляду справи, суд вважає за можливість розглянути справу за наявними матеріалами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Днем вчинення правопорушення, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, є 23.05.2024 року, правопорушення виявлено актом перевірки №№ЗХ/ЛВ/28551/337/П/ПТ від 30.09.2024 року,

Таким чином, на день розгляду справи по суті минув строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Такий висновок узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу.

Оскільки закінчення у справі строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, є процесуальною перешкодою для суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, провадження по справі слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.284 КУПАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Є. Зима