ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Кривий Ріг

20.10.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг при секретарі судового засідання Шевченко В.В. в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника Копичка І.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Копичком І.А., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що працівниками поліції порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не зафіксована його відмова від проходження від медичного огляду;

- вказує, що ОСОБА_1 погодився з результатом показника газоаналізатора, а саме із цифровим показником «0,63‰», сам факт показника приладу не є підтвердженням стану сп`яніння, не роз`яснено порядок незгоди із показником газоаналізатора;

- зазначає, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я та відповідно до отриманого висновку він перебував у тверезому стані;

- вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, під час розгляду справи порушено право ОСОБА_1 на захист;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення судового засідання не подав, перешкоди для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні, інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляє захисник Копичко І.А.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Копичка І.А., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20.09.2024 року о 09-20 год., в м. Краматорськ, по вул. Залізничній, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ21063» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту склав 0,63 ‰, чим порушив п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол серії ААД № 982646 від 20.09.2024р., яким підтверджується, що 20.09.2024р. о 09:20год., в м. Краматорськ, по вул. Залізничній, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ21063» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту склав 0,63 ‰, чим порушив п.2.9а ПДР України;

- диск з відеозаписом з, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, яким підтверджується, що 20.09.2024р. о 09-22 год. під час фіксації подій на нагрудний видеореестратор (bodycam), факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 заперечував. На пропозицію пройти огляд за допомогою Алкотестера Драгер, ОСОБА_1 погодився, результат огляду позитивний - 0,63‰. Працівником поліції було повідомлено про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР України, ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність доказів у справі про адміністративне правопорушення дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена, підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Суд першої інстанції дослідив відомості наведені у висновку № 1098 огляду на стан сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов самостійно, та відповідно до якого ОСОБА_1 20.09.2025р. о 11-32год. ознак сп`яніння не має, тверезий, та не прийняв його до уваги, оскільки такий висновок отримано у порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи, та наявними у ній доказами беззаперечно підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, продуття ОСОБА_1 газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу, показник якого склав 0,63 ‰, згоду ОСОБА_1 із зазначеним показником, роз`яснено його права та обов`язки, який не бажав проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме об`єктивною стороною цього правопорушення стало перебування особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції не встановив підстав, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 погодився з результатом показника газоаналізатора, а саме із цифровим показником «0,63‰», сам факт показника приладу не є підтвердженням стану сп`яніння, не роз`яснено порядок незгоди із показником газоаналізатора, та що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, під час розгляду справи порушено право ОСОБА_1 на захист, є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я та відповідно до отриманого висновку він перебував у тверезому стані, також не мають під собою підґрунтя, оскільки, як слушно відкинув вказаний довод суд першої інстанції, такий огляд проведено у порушення вимог ст. 266 КУпАП, а саме огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться у присутності працівника поліції із застосуванням відеозапису.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу належним чином не дотримався вимог КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу наклав у фіксованій грошовій сумі - у розмірі 17 000грн., що в свою чергу суперечить вимогам санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення на винувату особу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було встановлено 20.09.2024р., справу по суті було розглянуто судом першої інстанції 17.09.2024р., до суду апеляційної інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла 25.09.2025р., тобто за межами строку, визначеного ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшовши висновку про скасування постанови суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, та при цьому вважаючи правильними висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при прийнятті нової постанови має повноваження лише щодо висновку про винуватість ОСОБА_1 без накладення адміністративного стягнення внаслідок спливу однорічного строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене вище керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Копичка Ігоря Анатолійовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду міста Дніпропетровської області від 17.09.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя