Справа № 159/6796/25
Провадження № 3/159/2897/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ( паспорт НОМЕР_1 виданий 31.08.2001 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), працює: ВАТ «Волиньобленерго», електромонтер,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025року о 23год.48хв. по вул. Заводський,7, м. Ковель Волинської області ОСОБА_1 виконуючи функції водія, керував транспортним засобом шляхом вчинення технічної дії для приведення в рух (згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 №14) керував електричним т.з., а саме двоколісним електросамокатом «XIAOMI», потужністю до 3 кВт, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «ALCOTEST DRAGER-6820 ARHK 0505, на місці зупинки та в медичному закладі охорони здоров`я, у встановленому Законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічному засобі відеозапису ( а саме портативний відеореєстратор поліцейських 477299,477303, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в суді вину визнав, просив суворо не карати.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251,252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який вину визнає, його вина у вчиненні даного правопорушення доводиться доказами у справі доданими до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.09.2025 року серії ЕПР1№462185, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського, відеозаписом.

Так, з наведених вище доказів, з відеозапису, судом встановлено, що 22.09.2025року о 23год.48хв. по вул. Заводський,7, м. Ковель Волинської області водій ОСОБА_1 керував ТЗ - електросамокатом «XIAOMI», потужністю до 3 кВт, та був зупинений працівниками поліції за порушення п.9.2.б ПДР ( постанова серії ЕНА №5783588 від 23.09.2025). Після спілкування поліцейського з ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння , а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Після чого поліцейський, в порядку ст.266 КУпАП запропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою «ALCOTEST DRAGER-6820 ARHK 0505», на що останній погодився. Але, ОСОБА_1 всіляко уникав від проходження так як під час проходження огляду вдихав повітря в середину організму, а не видихав у трубку газоаналізатора, як цього потребує інструкція, а також не одноразово видихав малу кількість повітря, що не уможливлює пристрій здійснювати вимірювання. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано прослідувати до медичного закладу для проведення огляду лікарем на стан визначення алкогольного сп`яніння, на що той відмовився, мотивуючи тим, що напередодні вживав алкоголь, що зафіксовано на відеозаписі. Таким чином, суд приходе до висновку, що досліджені докази в сукупності підтвердили, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбувся у відповідності до ст.266 КУпАП.

Поліцейським вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256, 266 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зазначені вище обставини дають підстави суду вважати, що дії працівників поліції є законними і такими, що не суперечать вимогам КУпАП та вказаної Інструкції і в своїй сукупності об`єктивно підтверджують вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Фактичні обставини, які були предметом дослідження дають підстави суду з достовірністю констатувати факт скоєння особою яка притягується до відповідальності правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, на законну вимогу поліцейського відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, за яке підлягає адміністративній відповідальності, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення, у виді та межах, передбачених законом.

Відповідно до довідки виданої відділом організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області ОСОБА_1 станом на 23.09.2025 згідно відомостей ІКС «ІПНП» отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 17.08.2011 року, яке у статусі «вилучено» та не являється позбавленим права керування ТЗ.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити ОСОБА_1 , суд виходить із того, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій маючи на це право керуванням транспортним засобом, повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п.5 ч.2 ст.4 ЗУ України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.40-1, 221, 280, 283, 284,130 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. (Найменування коду класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)»по території Волинської області: Отримувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/ 21081300 Номер рахунку (IBAN): UA0003001 Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) Код отримувача (ЄДРПОУ):38009371.)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Найменування коду класифікації доходів бюджету22030101«Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)» за розгляд справ у Ковельському міськрайонному суді Волинської області: Отримувач : ГУК у Волин.обл/м.Ковель/22030101; Номер рахунку (IBAN)UA0003564;Банк отримувача : Казначейство України (ел.адм.подат.) Код отримувача (ЄДРПОУ): 38009371).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

СуддяО. Г. Шишилін