Справа № 159/7121/25
Провадження № 3/159/3021/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Грідяєва М.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я, громадянина України, одружений, працює: ВКПП «Агропромтехцентр» - керівник, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, керівникВКПП «Агропромтехцентр» ОСОБА_1 вчинив порушення, а саме: несвоєчасно сплатив узгоджені суми податкових зобов`язань з орендної плати за червень 2025 року відповідно до поданих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата) № від 05.02.2025 року та № від 07.04.2025 року (граничний термін сплати 30.06.2025 року, фактично сплачено 14.07.2025 року), порушивши вимоги п.287.3 ст.287, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами доповненнями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпроАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення), причини неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Косендюк Я.А. в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, просить закрити провадження у справі, вказуючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ст.256 КУпроАП, в графі «Дата, час і місце вчинення правопорушення» вказано 30.06.2025 року, згідно ч.2 ст.38 КУпроАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а відтак граничний строк притягнення особи до відповідальності припадає на 30.09.2025 року. У графі про вчинення порушення не вказано, чому саме керівник несе відповідальність за несвоєчасне подання платіжних доручень. У графі не йдеться про те, що ОСОБА_1 невчасно сплачено, тобто відсутня вказівка на порушення, вчинене саме ним, йдеться про сам факт несвоєчасної сплати. Не зазначені обставини, які свідчать про те, що особа дійсно є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпроАП та повинна була здійснювати сплату платіжних доручень. В матеріалах справи відсутні дані, які дозволяють встановити, що особа перебуваючи на відповідній керівній посаді, повинна була сплачувати податкові зобов`язання, відсутні копії платіжок, які нібито були здійснені та подані особою з порушенням встановленого строку. Результати проведення камеральної перевірки не можуть бути визнані беззаперечним доказом, який має наперед встановлену силу та дозволяє прийти до висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення без перевірки зазначених в ньому обставин. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин. Ані акт перевірки, ані дії посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акта певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для платника, що в свою чергу, виключає підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за наслідками обставин встановлених в акті перевірки. Будь-яких інших доказів, окрім акту перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, суд вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпроАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпроАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпроАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 ст.163-2 КУпроАП передбачає адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також нормативного акту, який регулює ті обставини про які наведено у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 .

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені нормативні акти, проте вони не містять диспозиції такого пункту в чому саме виявилось правопорушення, в протоколі відсутня кваліфікація дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, в протоколі не зазначена дата скоєння правопорушення, а лише дата складання протоколу та дата акта перевірки.

Суб`єкт даного адміністративного проступку - спеціальний посадові особи підприємства.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , є керівником підприємства. проте, матеріали справи не містять жодних доказів в підтвердження цього.

Суд вважає, що відсутність таких документів не дає суду можливість дійти однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 ,є суб`єктом вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог КУпроАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», заява №36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст.251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу доданий лише акт перевірки, який в розуміння КУпроАП не є належним доказом вчинення правопорушення, так як згідно сталої судової практики, викладене в акті перевірки є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, так як в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпроАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.163-2, 247 п.1, 251-252, 266, 283, 284 ч.1 п.3, 285, 287-289 КУпроАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпроАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

СуддяМ. В. Грідяєва