Єдиний унікальний номер 333/6838/25
Провадження № 3/333/2593/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2025 серія ЕПР1 №390557, водій ОСОБА_1 13.07.2025 р. о 18 год. 50 хв. в м. Запоріжжя Оріхівське шосе, 14 керував транспортним засобом КІА Сорента, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановлений законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат позитивний 1,56 проміле. Тест № 3464. Від керування відсторонений, про повторність попереджений, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гречиха С.Ю. не з`явилися, надали суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи,суд приходить до наступного висновку.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, доказів цьому матеріали справи не містять. До протоколу про адміністративне правопорушення додано результат проведеного тесту за допомогою приладу "Alcotest Drager 6820", результат тесту 1,56 проміле. Роздруківка вказаного результату містить фактичні дані про те, що прилад "Драгер" проходив калібрування 22.10.2024 року.

Відповідно до цієї інструкції по експлуатації приладу "Драгер 6820", у розділі № 9 Техніческое обслуживание на сторінці 14 зазначено, що калібрування приладу має проводитись кожні 6 місяців.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (п. 3-4 Розділу II), поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Крім того, нормами частини 2 статті 8 Закон Україну "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

З наведеного вбачається, що технічне обслуговування газоаналізатору "Alcotest Drager 6820" має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу.

У роздруківці результату тесту "Alcotest Drager 6820" від 13.07.2025 року зазначено, що пристрій проходив останнє калібрування 22.10.2024 року. Тобто, прилад "Alcotest Drager 6820" на час проведення огляду водія ОСОБА_1 не пройшов перевірку відповідно до технічних умов, оскільки з часу проведення останнього калібрування пройшло більше 6 місяців.

Враховуючи викладене, через зазначені порушення інструкції експлуатації приладу у суду виникають обґрунтовані сумніви у його достовірності.

Окрім того, з долученого відеозапису судом встановлено, що зупинку транспортного засобу здійснював один поліцейський, а інший складав протокол. Достовірно не встановлено, які саме ознаки сп`яніння передували огляду, оскільки поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, тремтіння рук не зафіксовано. Після проходження тесту працівник поліції не роз`яснює водію його права пройти повторний тест у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога якщо він не згоден з його результатами.

Пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ зазначеної інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки огляд проведено на пристрій який не пройшов калібрування у передбачений інструкцією термін, що є порушенням Інструкції проведення огляду на стан сп`яніння, в порушення інструкції не встановлено згоду водія з його результатами та особі не було повідомлено його право пройти огляд у лікаря у разі не згоди з результатами тесту, результати такого огляду є недійсними.

Свідки до складання протоколу не залучались.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

При оцінці вказаних обставин, суд враховує положення ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, та положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначав Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019, елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Отже, з досліджених у судовому засіданні доказів не можливо встановити факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, фабула, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності, а відтак уповноваженими особами не доведено провину водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 61 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши матеріали справи, зокрема відеозапис, суд встановив наступне, за змістом Інструкції 09.11.2015 № 1452/735 та ст. 266 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі є певний алгоритм дій огляду на стан сп`яніння, де в разі проведення на місці зупинки огляду обов`язковим елементом є саме роз`яснення поліцейським особі право пройти такий огляд в медичному закладі у разі незгоди водія із результатом тесту на місці , при цьому головним є не сама згода або її відсутність, а саме роз`яснення такого права (тобто запропонування поліцейським пройти його в медичному закладі ), сам факт погодження із результатом тесту на місці судом не береться до уваги, оскільки водій не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, йому не пропонувалось його пройти в такому виді після згоди водія пройти його на місці та після оголошення результатів тесту на місці, що суперечить принципу імперативності, тобто здійснення дій лише в рамках норм, тобто поліцейський зобов`язаний роз`яснити водію його право не погоджуватися з результатами тесту на місці та запропонувати проведення огляду в медичному закладі , що не було дотримано в даному випадку), тому суд вважає, що такий елемент проведення огляду як запропонування пройти в медичному закладі враховуючи вищезазначені обставини не був дотриманий належним чином, іншими словами у суду є сумніви, що водій розумів право непогодитися з результатом тесту та пройти його в медичному закладі у разі незгоди, що в даному конкретному випадку враховуючи відсутність свідків події має суттєве значення, тому суд вважає, що керування особою т/з в стані алкогольного сп`яніння, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведена наданими доказами поза розумним сумнівом.

Згідно вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Р. Піх