Провадження №3/447/1768/25
Справа №445/2110/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Рябчун А. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Золочівського РВП ГУНП у Львівській області притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИЛА:

25 серпня 2025 року до Золочівського районного суду Львівської області із Золочівського РВП ГУНП у Львівській області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалою Золочівського районного суду від 22 вересня 2025 року справу № 445/2110/25 передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.

Так, згідно з протоколом серії ЕПР1 № 424208 від 15 серпня 2025 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 15.08.2025 р. о 18:45 год. у с. Колодруби, Стрийського району, Львівської області гр. ОСОБА_1 , керував скутером Honda Dio ,без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису 1560, від керування транспортним засобом відсторонений, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статтею 130 КУпАП.

В судовому засіданні 23 жовтня 2025 року ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 15 серпня 2025 року керував скутером Honda Dio та був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер. Зазначив, що спочатку він дихнув працівникам поліції, а пройти тест відмовився, оскільки вже давно не вживає алкоголь.

Розглянувши адміністративну справу суд дійшов наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП показами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чиі ншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції- є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Судом встановлено, що15.08.2025 р. о 18:45 год. у с. Колодруби, Стрийського району, Львівської області гр. ОСОБА_1 , керував скутером Honda Dio ,без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису 1560, від керування транспортним засобом відсторонений, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статтею 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1статті 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 424208 від 15 серпня 2025 року; копією постанови серії ЕНА №5491119 від 15.08.2025 року про накладення адміністративного стягнення; оглянутим відеозаписом; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Миколаївська ЦРЛ» від 15.08.2025 року та іншими матеріалами справи. Так, на відеозаписі з нагрудних бодікамер поліцейських чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Надалі він також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому на відеозаписі з нагрудних бодікамер поліцейських, оглянутих в судовому засіданні, зафіксовано, що ОСОБА_1 визнає, що вживав пиво.

Суд дійшов висновку, що діяння ОСОБА_1 відповідають кваліфікації за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424208 від 15 серпня 2025 року, який оформлений відповідно до положень статті 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Під час розгляду справи не встановлено ознак неправомірних дій працівників поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Натомість судом встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідальність за яку передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відтак, на переконання суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достовірні, належні та допустимі докази, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини1статті 130 КУпАП передбачено покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України, а саме за керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом. Крім того, при огляді відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що долучені до матеріалів справи на диску, вбачається, що при розмові з ОСОБА_1 , поліцейськими було встановлено, що посвідчення водія він не отримував взагалі.

За таких обставин ОСОБА_1 не є водієм, в контексті ПДР України та Закону України «Про дорожній рух», оскільки в нього відсутнє посвідчення водія на керування транспортним засобом.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статей 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути із ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтею 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605(шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Рябчун А. В.