ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності справу відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої санітаркою в клініці «Інномед» м. Вінниця, - про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

В протоколі серії ВАВ №424635 від 25 вересня 2025 року, складеному начальником СОП Жмеринського РВП Кушнір А.А. зазначено, що ОСОБА_2 ухилялась від виконання батьківських обов`язків в частині виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2011 року народження, який 13 вересня 2025 року перебуваючи на залізничній колії станції «Козачівка», встановлював на рейки камінці.

Автор протоколу кваліфікує дії ОСОБА_2 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_2 винною себе у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнає, пояснює, що батьківські обов`язки вона виконує належним чином, займається вихованням, навчанням, дозвіллям сина, однак не вслідкувала і він з іншими хлопчиками пішов на колії.

Окрім визнання своєї вини, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення; протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, у якому ОСОБА_4 , шляховий майстер ПЧ-8 Вінницької дистанції колії просить притягнути до відповідальності неповнолітніх дітей, які наклали на колії каміння; письмовим поясненням ОСОБА_5 , у якому він визнає, що накладав на колії камінці з цікавості; рапортом про надходження повідомлення 13 вересня 2025 року зі служби 102 від Мазур про те, що на станції Казачівка невідомі особи наклали каміння на колії, та фото колії з камінням.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю, оскільки вона допустила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого сина.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 враховую характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, дані про особу правопорушниці, яка працює, ступінь вини ОСОБА_2 яка вчинила адміністративне правопорушення не з прямим умислом, а також відсутність відомостей про притягнення її до будь-яких видів юридичної відповідальності, те, що винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення вона у протоколі визнала, наслідки порушення нею вищевказаних вимог статті 150 Сімейного кодексу України не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати шкоди суспільним або державним інтересам, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при малозначностi вчиненого адмiнiстративного правопорушення суд може звiльнити порушника вiд адмiнiстративної вiдповiдальностi та обмежитися усним зауваженням.

Суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, хоча на момент вчинення і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично заподіяна не була.

Згідно із частиною другою статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення при оголошенні усного зауваження суддя виносить постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного вважаю, що ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити їй усне зауваження, згідно з положеннями статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити на підставі статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 22, 184, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ