ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/14069/25

Пров. №3/766/4744/25

20.10.2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Херсонській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлено, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, 06.09.2025 року о 14.10 год. за адресою: АД М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 180 км, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Chevrolet Niva номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Кіровоградського районного суду міста Кропивницький у Кіровоградській області, Фортечний ВДВС ВП 43055086, чим порушив вимоги ч.10 ст. 15 ЗУ « Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність передбачена ч.3 ст. 126.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що немає заборгованості по сплаті аліментів, що підтверджується довідкою Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому, яку надали йому за вимогою.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступники дослідженими у судовому засіданні доказами:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 445419 від 06.09.2025 року.

-Письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-Рапортом співробітників поліції від 06.09.2025;

-Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.03.2018 року ВП № 43055086;

-Довідкою інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області, відповідно до якої, ОСОБА_1 , посвідчення водія отримував;

-Відеозаписом з боді камер поліцейських.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу(ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки, за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів , які б підтвердили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи конструкцію диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що суб`єктивна сторона вказаного правопорушення має форму умислу, тобто особа, яка керує транспортним засобом повинна усвідомлювати факт свого обмеження у праві керування. ОСОБА_1 в судовому засідання зазначив, що був впевнений, що немає жодних обмежень в праві керування транспортними засобами та надав суду довідку видану Фортечним відділом ДВС у м. Кропивницькому, про те, що станом на 01.09.2025 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів, а також листом Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Кіровоградській області про направлення постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами по виконавчому провадженню ВП 43055086, що робить неможливим дійти висновку про наявність умислу в діях останнього на вчинення вказаного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст. 126 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, ст. 126, 247, 250-252,280,283,284КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 126 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяМ. С. Рябцева