Провадження №3/592/2644/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, -

В С Т А Н О В И В :

18.07.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394982 інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Циндренко Тетяною Миколаївною. У вказаному протоколі зазначено про те, що 18.07.2025 о 05:23:00 в м. Суми по вул. Іллінська, буд. 51 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а саме: не маючи права керування таким транспортним засобом, дане правопорушення вчинене протягом року, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR 1504, чим п/п а п. 2.1. Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП (а. п. 1) .

15.10.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Биков Дмитро Олексійович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПРІ № 394982 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ЕПРІ № 394982 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, із змісту яких вбачається, що 18.07.2025 інспектором патрульної поліції в Сумській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 394982 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Згідно вищевказаному протоколу, 18.07.2025 о 05:24 в м. Суми на вул. Іллінська, буд. 51 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. З вказаним протоколом, викладеними в ньому обставинами та інкримінуємим правопорушенням ОСОБА_1 , він категорично не згодний, оскільки ОСОБА_1 не перебував та не керував у визначений в протоколі час та місці транспортним засобом марки Audi A4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Щодо відсутності факту керування транспортним засобом. Згідно п. 1.1. Правил дорожнього руху вони, відповідно до Закону України Про дорожній рух , встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п/п а п. 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом, та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті № 4 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Під час дослідження стороною захисту відеозапису з бодікамер поліцейських УПП в Сумській області факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi A4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у визначений в протоколі час та місці, не встановлено. Об`єктивних даних про те, що транспортний засіб перебував у русі, на відеозаписі немає. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав на те, що термін кримінальне правопорушення , що міститься в ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) , має автономне значення й охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (п. п. п. 82, 83 рішення у справі Енгель та інші проти Нідерландів від 08.06.1976, п. 55 рішення у справі Гурепка проти України від 06.09.2005, п. 38 рішення у справі Менаріні проти Італії від 27.09.2011) . З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано процес складання співробітницею поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та зафіксовано те, що після повного завершення складання протоколу, ОСОБА_1 співробітницею поліції не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням абз. 3 п. 2 розд. ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. Ознаками алкогольного сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці. Наявність вказаних ознак може бути виявлена поліцейським наприклад шляхом візуального спостереження за особою, в процесі спілкування з ним, перевіркою реакції, тощо, тобто шляхом вчинення будь-яких дій, що виключають формальний підхід до встановлення зазначених обставин, які б також виключали сумніви в наявності у особи ознак відповідного сп`яніння або які виключають надуманість підстав для проведення відповідного огляду. В даному випадку поліцейським, в порушення вимого п. 3 спільного наказу МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, яким було затверджено відповідну Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейським без встановлення ознак алкогольного сп`яніння одразу було запропоновано пройти огляд. І основне, на що слід звернути увагу суду. В матеріалах справи є відеозапис, на якому зафіксовані події справи так, як вони відбувалися в дійсності. Із відеозапису події слідує, що громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) . Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем. Співробітники поліції ознаки алкогольного сп`яніння не встановлювали, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не роз`яснювали. У справі є дані, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння, а тому, за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, відповідно до порядку, встановленого ч. ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Відтак, він констатує, що цей установлений законом порядок співробітниками поліції не був дотриманий. Тому, вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем. Він виходить з того, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми. Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Таким чином, в діях ОСОБА_1 , за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 394982 обставин, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Аналогічної правової позиції дійшов Івано-Франківський апеляційний суд у справі № 351/1403/24 від 24.01.2025. 18.07.2025 інспектором патрульної поліції в Сумській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 394982 за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Згідно вищевказаному протоколу, 18.07.2025 о 05:23 в м. Суми на вул. Іллінська, буд. 51 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, а саме: не маючи права керування таким транспортним засобом, дане правопорушення вчинене повторно протягом року. З вказаним протоколом, викладеними в ньому обставинами та інкримінуємим правопорушенням ОСОБА_1 , він категорично не згодний. Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. В зазначеному вище протоколі не зазначено, коли саме ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. На момент складання протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП у поліцейських були відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, поліцейські не повідомляли, коли саме ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Про існування постанови про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП він не знав, тому у нього був відсутній умисел, направлений на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. В складеному протоколі поліцейський не вказала, коли ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто не вказана дата притягнення до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що давало їй право стверджувати про повторність протягом року. З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia , рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia , рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) . Ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 247, 276, 268 КУпАП, він просив закрити провадження в справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП (вхідний № 409968/25 від 15.10.2025) (а. п. 16-20) .

В судове засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Його неприбуття не є перешкодою для розгляду справи по суті (а. п. 11-13) .

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не був обізнаний про винесення щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5002020 від 17.06.2025 (а. п. 6) .

Згідно ч. 1 ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Будь-які переконливі докази того, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394982 від 18.07.2025, ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5002020 від 17.06.2025, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини № 3477-IV від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення Європейського суду з прав людини Надточій проти України (рішення від 15.05.2008, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що співробітниками поліції не було дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, прихожу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому та процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості об`єктивне правоположення. Це вимога закону звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський суд з прав людини, який у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини № 3477-IV від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Зокрема, в контексті рішення Європейського суду з прав людини Надточій проти України (рішення від 15.05.2008, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачений обов`язок щодо збирання доказів, який покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що співробітниками управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не було дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних роз умних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18 зробив наступний висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746) .

При ухвалені даної постанови була врахована правова позиція, викладена в постанові Київського апеляційного суду від 20.11.2024 у справі № 754/12029/24, провадження № 33/824/5138/2024, яка набрала законної сили 20.11.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123212700) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 126, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 2 ст. 287 КУпАП, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.Г. Бичков