ПОСТАНОВА

іменем України

23.10.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника Війтенка В.Ю.,

УСТАНОВИВ:

29.07.2025 о 06:00 годині водій ОСОБА_1 у місті Добропілля, вул. Алмазна керував транспортним засобом «AUDI 80», н.з. НОМЕР_3 , з явною ознакою алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку шляхом продуття газоаналізатору «Драгер 6810» на місці зупинки або медичного огляду в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що дійсно керував автомобілем «AUDI 80», н.з. НОМЕР_3 , був зупинений працівниками поліції. Проте він не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поспішав і в разі запізнення командир міг виписати догану.

Захисник Війтенко В.Ю. просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки:

- ОСОБА_1 до ввімкнення відеозапису переконували відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння;

-не повідомили підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

-долучений відеозапис є частковим та не відображає повних та дійсних обставин справи;

- ОСОБА_1 не знав порядок проведення огляду, не було повідомлено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

-не роз`яснені права та обов`язки;

-ознаки сп`яніння, що виявлені у водія, не відповідають інструкції;

-суть правопорушення, що наведена в протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Війтенка В.Ю., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405760 від 29.07.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

У той же час слід зазначити, що поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про наявність таких ознак алкогольного сп`яніння у водія, як: «млява мова» та «почервоніння очей».

Проте, виходячи з п. 3 та 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, таких ознак алкогольного сп`яніння, як: «млява мова» та «почервоніння очей» не має. Є ознаки «порушення координації рухів» та «порушення мови», проте вони водію ОСОБА_1 у вину не інкриміновані.

За таких обставин при описі суті вчиненого правопорушення суддя не приймає як належні ознаки алкогольного сп`яніння у водія: «млява мова» та «почервоніння очей» та не посилається на них при описі суті вчиненого правопорушення та оцінки інших доказів, що не спростовує наявність у водія такої ознаки алкогольного сп`яніння, як «запах алкоголю з порожнини рота», що могло бути виявлено виключно поліцейським під час спілкування із водієм та перевірено шляхом проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у водія ОСОБА_1 була виявлена ознака алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер 6810;

- змістом направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2025, з якого убачається, що у водія ОСОБА_1 була виявлена ознака алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився;

- матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що водій ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що їде чергувати. Працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі або на місці зупинки продути газоаналізатор «Драгер», на що ОСОБА_1 спочатку ухилявся від відповіді. Водію ОСОБА_1 повідомлено, що на його прохання поліцейський надав можливість звернутися до свого безпосереднього командира, у зв`язку із чим прибув командир ОСОБА_1 (жінка на відео) у присутності якого ОСОБА_1 було оголошено, що від нього чутно запах алкоголю з порожнини рота, що він рухався в комендантську годину, що стало підставою для зупинки автомобіля. В подальшому на неодноразові пропозиції працівника поліції водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або продути газоаналізатор «Драгер» на місці зупинки, водій ОСОБА_1 знову ухилявся від відповіді, після чого, порадившись зі своїм командиром (жінкою на відео), відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водію було роз`яснено наслідки відмови складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП через відмову від проходження огляду.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 в суді та позиції захисника щодо наявності підстав для закриття провадження по справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю такі пояснення і доводи необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння.

Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і водій, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Матеріалом відеозапису чітко зафіксовано, що водію ОСОБА_1 повідомлено про наявність такої ознаки алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, тому поліцейський мав всі підстави пред`явити вимогу водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте водій, не наводячи належного та об`єктивного обґрунтування, відмовився виконувати законні вимоги поліцейського, що суперечить приписам п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 переконували не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння до ввімкнення бодікамери, через що поліцейські ввели його в оману, суддею не приймаються з огляду на наступне.

Водій ОСОБА_1 ані за маті ралом відеозапису, ані в процесуальних документах не зазначав про те, що відносно нього чинився тиск поліцейськими. Про це вперше заявлено в суді. У той же час з 29.07.2025 по цей час ОСОБА_1 не звертався в установленому законом порядку до керівництва поліції або ДБР чи органів прокуратури, не порушував питання про тиск на нього.

Відповідно доводи захисника про те, що ОСОБА_1 міг би пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, якщо на нього не тиснули, свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи не знайшли.

Доводи захисника про те, що у поліцейських не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не мають значення для оцінки доказів щодо дотримання процедури огляду водія, визначеної в ст. 266 КУпАП, оскільки для відсторонення особи від керування транспортним засобом та оглядові такої особи на стан будь-якого виду сп`яніння закон не передбачає необхідність доказування попереднього вчинення особою іншого виду адміністративного правопорушення або встановлення факту її притягнення до іншого виду адміністративної відповідальності.

В будь-якому випадку працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки під час дії Закону України «Про правовий режим воєнного стану» працівники поліції задіяні до операції з пошуку диверсійних груп, в тому числі в містах, наближених до лінії бойових зіткнень, у тилових містах. При цьому водія зупинено в Донецькій області біля лінії бойових дій.

За вказаних обставин дії працівників поліції щодо зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами Закону.

Доводи захисника Війтенка В.Ю. про те, що долучений відеозапис є частковим та не відображає повних та дійсних обставин справи, суддею не приймаються.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, що узгоджується із п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Таким чином, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису виключно під час проведення огляду осіб або, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, застосовує такі засоби для фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що в даній справі поліцейськими виконано, оскільки матеріалом відеозапису зафіксовано як пропозицію водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, так і відмову водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі.

Суддя вважає, що наявний матеріал відеозапису в достатній мірі, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, зафіксував чітку, категоричну та неодноразову відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП.

Доводи захисника Війтенка В.Ю. про те, що ОСОБА_1 не знав порядок проведення огляду, що йому не було повідомлено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими.

Так, по-перше, слід зазначити, що у відповідності до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, а згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

По-друге, з матеріалу відеозапису поліцейського слідує, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу (газоаналізатора) або в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився.

У той же час поліцейський дійсно має обов`язок інформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, але лише перед проведенням огляду на стан сп`яніння, про що свідчить п. 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735.

Тобто водій повинен надати згоду пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, після чого поліцейський інформує особу про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В цій справі, зважаючи на досліджені докази, відмова водія ОСОБА_1 виконати п. 2.5 Правил дорожнього руху була мотивована відсутністю вільного часу у водія.

Доводи захисника про те, що водію ОСОБА_1 не були роз`ясненні права та обов`язки під відеозапис слід оцінювати критично, оскільки, як зазначено вище, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язковим визначено використання поліцейським спеціальних технічних засобів під час огляду водія на стан сп`яніння.

Доводи захисника Війтенка В.Ю. про те, що суть правопорушення, наведена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею відхиляються, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405760 від 29.07.2025 зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку шляхом проходження медичного огляду або продуття газоаналізатору «Драгер 6810» на місці зупинки відмовився.

Такий опис суті адміністративного правопорушення, інкримінованого водію ОСОБА_1 , повністю узгоджується із диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.

Тобто законом не передбачено можливість звільнити порушника від сплати судового збору через факт наявності правового статусу військовослужбовця. Відповідно лише військовослужбовець, який під час виконання службових обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення може бути звільнений від сплати судового збору.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем.

Проте, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення саме під час виконання службових обов`язків військовослужбовця, у зв`язку з чим підстав для його звільнення від сплати судового збору не вбачається.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко