Справа № 352/793/25
Провадження № 23-з/4808/55/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

28 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудза Б.І. по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок.

На вказану постанову ОСОБА_1 25.08.2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Тисменицького районного суду від 31.07.2025 року скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим суддю Кукурудза Б.І.

28.10.2025 року до Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Кукурудза Б.І., оскільки суддя Кукурудз Б.І., на переконання заявника ОСОБА_1 , безпідставно та необґрунтовано відмовляє в задоволенні його та його захисника клопотань, чим порушує принцип змагальності сторін та свободи в наданні суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на це, розцінює поведінку судді Кукурдза Б.І. як таку, яка перешкоджає належному та справедливому розгляду даної справи незалежним та безстороннім судом ,як це гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина, та викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості особи, яка здійснює правосуддя.

Дослідивши заяву про відвід, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що заява про відвід не підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що одним із завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, з метою недопущення в учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають порядок заявлення відводу головуючому судді.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та який не містить правових норм, які регулюють порядок відводу(самовідводу) суддів.

Апеляційний суд неодноразово вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід вбачається, що він зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями судді та безпідставних припущень щодо його упередженості і не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді.

Так, незгода з прийнятим рішенням, відповідно до чинного КПК України, не може бути підставою для відводу судді, або свідчити про його особисту заінтересованість в результатах провадження, викликати сумнів у його неупередженості.

Наявність обставин, які б давали підстави для сумніву у неупередженості та об`єктивності судді та які б могли бути підставою для її відводу, захисником не доведені.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Пуллар проти Сполученого Королівства ). При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (Ветштайн проти Швейцарії).

Разом з тим, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Кастільо Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain).

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Апеляційний суд вважає, що наведені у заяві про відвід судді обставини не є такими, що викликають сумнів в упередженості судді Кукурудза Б.І. та можуть бути правовою підставою для його відводу, свідчать про неможливість судді здійснювати правосуддя по справі, всебічно та повного з`ясувати обставини справи і прийняття законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Апеляційний суд вважає, що доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими і у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду кукурудза Б.І. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31.07.2025 року залишити без задоволення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Васильєв О.П.