Справа №750/6462/25
Провадження №3/750/2225/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Чикилевської О.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, інструктора 3 навчального взводу 15 навчальної роти 4 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311141 від 25.04.2025 зазначено, що 25.04.2025 о 08:22 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Г .Полуботка, 30, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому рекомендованих листів, від отримання яких останній ухилився. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник Чикилевська О.В. була ознайомлена з матеріалами справи та отримала копію відеозапису, долученого до протоколу.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Чикилевської О.В., проти чого заперечень від захисника не надійшло, остання вказала, що розгляд справи можливо провести без її підзахисного, оскільки той є військовослужбовцем, наразі проходить службу у ЗСУ.

Опитаний в якості свідка інспектор взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що протокол складав він. Водій порушив ПДР, за що його і було зупинено. Виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння і той відмовився від проходження огляду. Подробиць вже не пам`ятає. Склали постанову за порушення ПДР. Не пам`ятає вже чи були ознаки алкогольного сп`яніння. Якщо алкогольного не було, а ознаки вбачались, то пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_3 вказала, що її підзахисний з протоколом не згоден. Він їхав після суду, його зупинили, сказали, що вбачають ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд і прилад показав 0,0%. Тоді йому сказали, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Він пояснював, що поспішає до військової частини, не може наразі здати аналіз. Просила закрити провадження у справі, оскільки особа не може одночасно перебувати в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Всі вимоги поліцейських ОСОБА_1 виконував. Поспішав на службу, відпросився тільки на суд. Поліцейський бачив, що той поспішає і розумів, що той відмовиться від огляду у лікаря. Також надала копію письмових пояснень т.в.о. начальника штабу першого заступника командира частини в/ч НОМЕР_1 , згідно яких повідомлено суду, що ОСОБА_1 з зазначений день та час за наказом свого безпосереднього командира керував транспортним засобом та прямував на виконання завдання, що пов`язане з обороною держави від збройної агресії рф, керував автомобілем саме з цією метою - відсіччю агресії, а тому перебував в ситуації крайньої необхідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по забезпеченню безпеки громадян.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311141 від 25.04.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.04.2025, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4577040 від 25.04.2025, розпискою ОСОБА_1 від 25.04.2025, рапорт інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Олександра Сосуна від 25.04.2025, відеозапис до протоколу серії ЕПР1 №311141 від 25.04.2025, а також надані захисником в судовому засіданні документи: копію письмових пояснень т.в.о. начальника штабу першого заступника командира частини в/ч НОМЕР_1 .

Так, у протоколі серії ЕПР1 №311141 від 25.04.2025 зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 , як: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, і такі ж ознаки вказані і у направленні на огляд водія.

З відеозапису, долученого до протоколу, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення ПДР о 08:22 год., за що на останнього в подальшому було винесено відповідну постанову і факт порушення ПДР водієм не оскаржується, на відеозаписі останній не заперечує факт порушення ним правил дорожнього руху. Поліцейський після перевірки документів, дізнається, що у ОСОБА_1 наявний тимчасовий талон на право керування, і останній сам розповідає, що на нього вже було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки Драгер показав 0,37% проміле, протокол наразі перебуває на розгляді, рішення не прийнято судом. О 08:25 год. поліцейський просить водія зарити і відкрити очі, що і робить ОСОБА_1 . Після цього поліцейський запитує чи не вживав водій алкоголь, і той відповідає, що ні, бо одного разу йому достатньо, більше йому таких проблем не потрібно. Потім працівник поліції дізнається, що у водія відсутній поліс обов`язкового страхування, пояснює, що такий вже з січня має бути у всіх, єдина, що учасники бойових дій мають знижку на його оформлення. Далі під час спілкування поліцейські встановлюють адресу мешкання водія запитують як минулого разу вийшла ст. 130, як давно водій за кермом. ОСОБА_1 на всі питання відповідає спокійно, просить зрозуміти його, що він не зорієнтувався у знаках, пояснює як так вийшло зараз порушення ПДР. О 08:39 год. поліцейський проводить розгляд постанови за порушення ПДР та відсутності полісу страхування, роз`яснює права і о 08:41 год. зачитує постанову. Поки складалась постанова другий поліцейський питає де воював водій, той показує їм свій бронежилет з багажника, розповідає, де наразі служить і на якій посаді. О 08:43 год. постанову роздруковують, водій підписує таку і дізнається яка сума штрафу, як можна сплатити, вказує, що одразу на місці не може, чи можна таке зробити через «Дію». О 08:45 год. поліцейський знову питає, чи не вживав водій алкоголь, в ОСОБА_1 відповідає, що точно не вживав, його вже навчило, навіщо йому друга «130-ка?». Тоді поліцейський питає, чи згоден в такому випадку водій пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, в зв`язку з тим, що ним виявлені ознаки: різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 зазначає, що руки тремтять постійно, через його воєнну службу і погоджується пройти огляд. О 08:48 год. він подуває прилад Драгер, який показує результат 0,0% і поліцейський запитує, чи згоден той з результатом. Водій погоджується з таким. Поки роздруковує перший поліцейський чек з результатами, інший поліцейський продовжує спілкування з водієм стосовно порушення тим ПДР і ОСОБА_1 вказує, що пояснив вже чому так сталось. О 08:25 год. перший поліцейський дістає ліхтар і знову просить посвітити в очі. ОСОБА_1 вказує, що його ж вже з самого початку той оглядав, вказує, що може сам посвітити перед дзеркалом, однак надає таку можливість працівнику поліції. Поліцейський вказує, що у нього виникли підстави вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння (08:53 год). На що ОСОБА_1 вказує, що він все робить спокійно, все надає, пояснює, а тут постійно щось нове з`являється, «і ще, і ще», вказує, що також працює, питає скільки можна і йде до свого автомобіля, комусь телефонує і повідомляє, що його зупинили поліцейські. О 08:54 год. поліцейський вказує, що в зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, пропонує пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у лікарні. Водій питає чи може він подумати, в цей час комусь телефонує. Поліцейський наполягає, щоб то й відповів зараз «так» чи «ні», однак водій телефонує в цей час, розказує, що його зупинили, що він продув Драгер і той 0,0%, то тепер йому стан нарко кажуть, питає та скільки ж можна. Поліцейський знову просить відповісти і ОСОБА_1 каже, що не хоче нікуди їхати, скільки ж можна. Поліцейський повідомляє того про відповідальність в разі відмови, на що ОСОБА_1 вказує, що знає, просто навіщо це все, скільки можна. Поліцейський запитує відмовляється той чи ні, і ОСОБА_1 каже, що «так». Поліцейський повідомляє про те, що буде складено на водія протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП і о 09:00 год. повідомляє, що того відсторонено від керування і вказує, щоб водій подумав відносно того, про що йому той повідомляв. О 09:00:50 год. ОСОБА_1 каже поліцейському , що поїде, на що поліцейський питає у того чи буде він отримувати копію. ОСОБА_1 питає, «а що вже винесли?», і поліцейський відповідає, що ще ні, не виніс, але там в електронній форма є відмітка чи буде водій копію отримувати чи ні, тому і питає, щоб одразу проставити. Після цього ОСОБА_1 зазначає, що з адвокатом був поганий зв`язок, зараз адвокат передзвонила і він готовий їхати. Однак, поліцейський зазначає, що вже було повідомлено водія про відповідальність, водій двічі відмовився на камеру, на що ОСОБА_1 вказує, що згоден і може тричі повторити це, каже «поїхали вже». Поліцейський ігнорує такі слова водія, а починає складати протокол о 09:02 год. О 09:30 год. поліцейський роздруковує протокол, виходить з автомобіля, вказує, щоб водій знаходив тверезого водія і знову вказує, що водій на пропозицію двічі відмовився, за що його попередили про відповідальність. В подальшому було зачитано протокол, підписано та надано пояснення у такому водієм.

Тобто, суд вважає, що відеозапис, наданий як додаток до протоколу, не підтверджує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно був зупинений працівниками поліції, після зупинки виконав всі вимоги працівників поліції і надав всі необхідні документи. Його поведінка під час спілкування з працівниками поліції відповідає обстановці. Під час спілкування працівники поліції повідомили про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, той пройшов огляд на місці зупинки і результат був негативним, після чого йому зазначено працівниками поліції, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що з самого початку від зупинки водія о 08:25 год. поліцейським було оглянуто очі водія, однак про відсутність реакції, звуженість чи розширеність зіниць поліцейським після такого огляду нічого не зазначалось. І лише після того, як водій пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат якого виявився негативним, поліцейський знову, маже через 30 хв. після зупинки та першого огляду зіниць очей водія (не повідомлявши що ним щось тоді було виявлено), провів другий огляд, після якого став вбачати звужені зіниці очей, що не реагують на світло. При цьому, вживання наркотичних засобів категорично заперечено ОСОБА_1 .

Згідно з усталеною судовою практикою, описані в п. 4 розділу І Інструкції, ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному конкретному випадку.

Крім того, під час дослідження в якості доказу відеозапису з бодікамер поліцейських, долученого працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп`яніння та після певних вагань, викликаних необхідністю з`явлення на службу, а також відсутністю зв`язку з адвокатом, висловив прохання дати можливість з`ясувати як йому правильно діяти, однак поліцейський вимагав надати відповідь зразу і такий вказав, що не хоче нікуди їхати, і на питання поліцейського «ви відмовляєтесь так чи ні», відповів «так». Однак, через 3 хвилини підійшов до поліцейського та вказав, що бажає пройти огляд. Сам поліцейський вказує, що ще не складено протокол, однак водій вже відмовився двічі, а ОСОБА_1 зазначає, що зв`язок з адвокатом перервався, от зараз він поспілкувався з таким і готовий пройти огляд, може про це тричі сказати. Такі дії відбувалися в короткий проміжок часу та не могли свідчити про його ухилення від огляду. Тобто, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 спочатку дійсно відмовився пройти відповідний огляд, проте, ще до початку складання поліцейським протоколу повідомив співробітникам правоохоронного органу, що бажає такий огляд пройти, однак вказане залишилося поза увагою працівника поліції, однак свідчить про висловлення згоди ОСОБА_1 на проходження огляду щодо виявлення в нього стану наркотичного сп`яніння, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (аналогічна правова позиція викладена у постанові Чернігівського апеляційного суду від 08.08.2024 у справі №734/2279/24).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР суду не надано, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Тож, враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах, суд приходить до висновку, що вони не містять належних та достатніх даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, в даному випадку, посадовими особами, які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів винуватості особи у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь