ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Татарка О.О. ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Руднєвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілого Руднєвої В.С., яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №390860 від 13 липня 2025 року 13 липня 2025 року близько 18-00 год. поблизу електроопори 0511/2 по вулиці Ганіна у с. Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Kia Sportage, номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Rogue, номерний знак НОМЕР_2 , що рухався назустріч, під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого обидва авто отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року щодо ОСОБА_3 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник потерпілого Руднєва В.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом на один рік.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- неповне з`ясування судом обставин справи, оскільки не встановлено фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди від 13.07.2025 року за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- суд обмежився наданим захисником висновком експерта № 2006-25 від 25.07.2025 року, тоді як протокол, письмові пояснення потерпілого, схема місця ДТП, надані фото та фактичні пошкодження транспортних засобів судом не отримали належної оцінки;

- незастосування норми матеріального закону, яка міститься у пункті 13.3 ПДР України, яка підлягала застосуванню у цій справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП;

- ігнорування доводів потерпілого: в постанові зазначено, що потерпілий та його представник не були позбавлені права подавати докази, проте фактично суд переклав на потерпілого обов`язок забезпечити дослідження сумнівних обставин, замість того, щоб самостійно виконати імперативний обов`язок щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, передбачений ст. 245, ч. 1 ст. 252 КУпАП;

- недостатнє дослідження суперечливих доказів: судом зазначено, що пояснення обох водіїв мають взаємовиключний характер, натомість суд не викликав експерта для роз`яснення сумнівних моментів на основі даних, наданих учасниками пригоди;

- неправильне застосування норми п. 1 ст. 247 КУпАП: закривши провадження, суд послався виключно на відсутність складу адміністративного правопорушення, встановлену на підставі недопустимого висновку експерта, залишивши поза увагою питання наявності чи відсутності події адміністративного правопорушення, що суперечить п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки відсутність лише одного з елементів (події або складу) не може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі.

В суді апеляційної інстанції представник потерпілого Руднєва В.С. та потерпілий ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Татарко О.О. не підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду залишити без змін.

Клопотання представника потерпілого Руднєвої В.С., яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи представник вперше звернулась з апеляційною скаргою 02.10.2025 року, 09.10.2025 року апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу, так як адвокатом відповідно до ч. 2 ст. 271 КУпАП не були долучені до апеляційної скарги документи, що підтверджують її повноваження як представника ОСОБА_2 в Дніпровському апеляційному суді, 13.10.2025 року адвокат Руднєва В.С. повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає правильними, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справи є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції всебічно та повно дослідив наявні в матеріалах справи докази: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП, схему місця події, фотоматеріали, висновок експерта №2006-25 від 25 липня 2025 року, яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Твердження захисника про те, що суд не надав належної оцінки всім доказам, доводам потерпілого, не відповідає матеріалам справи та зводиться до непогодження представника із наданою оцінкою доказам, оскільки всі письмові пояснення та матеріали, надані до суду, були безпосередньо досліджені судом та їх оцінка відображена в мотивувальній частині постанови.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом було взято до уваги лише висновок експерта,- не є слушним, оскільки суд оцінив пояснення водіїв як взаємовиключні, пославсь на досліджені схему місця ДТП та фото до неї, які підтверджують механізм дорожньо-транспортної пригоди, зазначений у висновку експерта.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що не було викликано експерта для роз`яснення сумнівних моментів не заслуговує на увагу, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено допущених судом першої інстанції порушень ст.279 КУпАП, відповідних клопотань про виклик експерта особами, які брали участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, заявлено не було, порушення п.10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху не ставились у провину водію ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, та їх зазначення у висновку в п.7 свідчить про описку в частині посилання на транспортний засіб, оскільки дослідження експерта в цій частині стосуються дій потерпілого.

Відповідно до висновку експерта №2006-25 від 25 липня 2025 року в умовах, за яких сталася дорожня -транспортна пригода, водій автомобілю Kia Sportage, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, а його дії відповідали вимогам п.12.3 ПДР України та не мали причинного зв`язку з її настанням.

Такі висновки зроблені в категоричній формі та викладені у чіткій та зрозумілій формі, а тому не потребують розяснення експерта.

Посилання апелянта на незастосування порушення п. 13.3 ПДР України щодо водія ОСОБА_1 та відсутність у висновку експерта обґрунтування щодо того, чи було допущено порушення водієм ОСОБА_1 цієї норми,- не заслуговує на увагу, оскільки водій ОСОБА_2 не мав переваги у русі на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг, так як праворуч від нього рухався автомобіль Kia Sportage, що він підтвердив під час апеляційного перегляду, а тому його дії регламентувались дотриманням п.10.1 та 16.12 ПДР, виконання яких виключало б як наслідок порушення вимог п.13.3 ПДР України водієм ОСОБА_1 , а тому водій ОСОБА_4 не може нести відповідальність за порушення вимог п.13.3 ПДР України, оскільки не встановлено причинного звязку із його діями та наслідками ДТП.

Зазначене фактично враховано було судом при оцінці дій водіїв з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, зазначену в рішенні у справі №5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, що також закріплено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті №14 від 23.12.2005 р., що свідчить про сталість судової практики при вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху водіями.

Встановлені фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди є такими, що не потребують розрахунків, вирішення питань технічного характеру, а тому застосування спеціальних знань у цьому разі не є обовязковим.

Посилання апеляційної скарги на те, що висновок експерта зроблений за заявою захисника, на підставі наданих ним матеріалів та вихідних даних, що не були долучені до справи, не за призначенням експерта судом, не є такими, що спростовують висновки суду, який встановив, що вихідні дані, надані експерту, не суперечать матеріалам справи. Крім того, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються, зокрема, висновком експерта, іншими документами. Посилання апеляційної скарги на недопустимість висновку експерта є безпідставним, оскільки таке твердження не враховує положення ст.251 КУпАП, судом надана оцінка зазначеному доказу відповідно до ст.252 КУпАП.

Також не є слушними посилання представника на те, що судом не вжито всіх заходів для забезпечення повноти дослідження матеріалів справи та покладено обовязок на потерпілого щодо забезпечення надання доказів, оскільки статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.255 цього Кодексу. Таким чином, обов`язок збирання доказів на суд взагалі не покладено нормами КУпАП, у зв`язку із чим доводи представника в цій частині не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом не було заслухано пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди не відповідають змісту постанови, в якій зазначені позиції учасників судового провадження, від яких відповідно до журналу судового засідання будь-яких зауважень щодо неповного зясування обставин справи не надходило.

Посилання представника на неправильне застосування п.1 ст.247 КУпАП також є безпідставним. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, що є достатньою підставою для закриття провадження за п.1 ст.247 КУпАП, оскільки за відсутності події неможливим є встановлення будь-якого складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику потерпілого Руднєвій В.С., яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 , строк апеляційного оскарження постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого Руднєвої В.С. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко