ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/381/25 Справа № 712/4066/25 Категорія: ч.1 ст.163-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Гоменюк О. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 712/4066/25, за апеляційною скаргою захисника Грицика А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором товариства з обмеженою відповідальністю «Террагрейн Груп» визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.06.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн., постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Террагрейн Груп» (податковий номер 38843527; місцезнаходження: Черкаська область, м.Черкаси, вул.Надпільна, 141) щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2024, з урахуванням п.102.1 ст.102 Податкового кодексу, та правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.09.2013 по 30.09.2024, ОСОБА_1 , директор вищевказаного товариства, порушив вимоги:

1) ст.1, ст.4, ч.1, ч.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні», п.1.2, п.2.1. п.2.4. п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, п.12 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, п.3 розділу III Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, п.5, п.7 П(С)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п.17, п.19, п.20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, п.5.5 Стандарту №25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 №291, п.3.13 розд. III наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», наказ Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств» (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 квітня 2017 року №467), п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134 ст.134, п.135.1 ст.135, п.138.1 ст.138, пп.140.4.4 п.140.4 ст.140 розділу III Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1399605 грн, з них:

- за 2019 рік на суму 71013 грн, в тому числі за півріччя 2019 року на суму 14050 грн., за три квартали 2019 року на суму 47800 грн.;

- за 2020 рік на суму 140295 грн., в тому числі за 1 квартал 2020 року на суму 41615 грн., за півріччя 2020 року на суму 74212 грн., за три квартали 2020 року на суму 89003 грн.;

- за 2021 рік на суму 946770 грн., в тому числі за 1 квартал 2021 року на суму 291157 грн., за півріччя 2021 року на суму 369400 грн., за три квартали 2021 року на суму 458059 грн.;

- за 2022 рік на суму 241527 грн., в тому числі за 1 квартал 2022 року на суму 142966 грн., за півріччя 2022 року на суму 214281 грн., за три квартали 2022 року на суму 229210 грн;

2) ст.1, ст.4, ч.1, ч.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 за №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, п.2.1, п.2.4, п.2.15, п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, п.12 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, п.3 розділу III Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, п.5, п.7 П(С)БО №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п.17, п.19, п.20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, п.5.5 Стандарту №25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 №291, п.3.13 розд. III наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», наказ Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств» (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 квітня 2017 року №467), п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134 ст.134, п.135.1 ст.135, п.138.1 ст.138, пп.140.4.4 п.140.4 ст.140 розділу III Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за три квартали 2024 року в розмірі 6511041 грн., з них за 2023 рік в розмірі 3049741 грн.;

3) п.188.1 ст.188, пп. «б» п.185.1 ст.185, пп. «в», «ж» п.186.3 ст.186, абзацу третього п.187.8 ст.187, п.190.2 ст.190, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2840092 грн., в т.ч. за лютий 2018 року на суму 88286 грн., серпень 2018 року на суму 168475 грн., вересень 2018 року на суму 31769 грн., жовтень 2018 року на суму 96 856 грн., листопад 2018 року на суму 11 536 грн., грудень 2018 року на суму 11 528 грн., січень 2019 року на суму 6 312 грн. лютий 2019 року на суму 36 263 грн., травень 2019 року на суму 46 237 грн., липень 2019 року на суму 45 647 грн., серпень 2019 року на суму 86 234 грн., вересень 2019 року на суму 14 193 грн. жовтень 2019 року на суму 74 473 грн., листопад 2019 року на суму 9 164 грн., серпень 2020 року на суму 21 838 грн., жовтень 2020 року на суму 90 879 грн., лютий 2021 року на суму 45 869 грн., березень 2021 року на суму 11 193 грн., червень 2021 року на суму 22 172 грн., липень 2021 року на суму 60 350 грн., вересень 2021 року на суму 10 737 грн., листопад 2021 року на суму 15401 грн., грудень 2021 року на суму 40 447 грн., січень 2022 року на суму 111 570 грн., лютий 2022 року на суму 41 837 грн., липень 2022 року на суму 22 895 грн., серпень 2022 року на суму 14 221 грн., вересень 2022 року на суму 136 144 грн., листопад 2022 року на суму 84973 грн.,, січень 2023 року на суму 32 311 грн., березень 2023 року на суму 25 826 грн., квітень 2023 року на суму 394 286 грн., квітень 2019 року на суму 53 296 грн., травень 2019 року на суму 54860 грн., червень 2018 року на суму 48877 грн., липень 2019 на суму 49713 грн., серпень 2019 на суму 48527 грн., вересень 2019 року на суму 24333 грн., жовтень 2019 року на суму 7928 грн., травень 2024 року на суму 2069 грн., червень 2024 року на суму 4845 грн., квітень 2024 року на суму 140 533 грн., травень 2024 року на суму 79 311 грн., серпень 2024 року на суму 221 709 грн., вересень 2024 року на суму 194 315 грн.;

4) п.п.201.1, п.201.10 ст.201, п.п.69.1 п.69 підрозділу п.89 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних із затримкою до 15 календарних днів податкові накладні з податком на додану вартість з від`ємним значенням на суму 212615 грн., та податкові накладні, які складені на операції з постачання товарів/послуг, що оподатковуються за нульовою ставкою з обсягом постачання 256000 грн. (із затримкою від 61 до 365 календарних днів);

5) п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровано податкові накладні:

- з обсягом поставки 128000 грн., які відповідно до пп. «а» пп.195.1.3 п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України підлягають оподаткування за нульовою ставкою;

- податкові накладні з податком на додану вартість на загальну суму 2200357,25 грн., на поставку послуг відповідно до пп. «б» п.185.1 ст.185, пп. «в»,«ж» п.186.3 ст.186, абзацу третього п.187.8 ст.187, п.190.2. ст.190, п.198.2. ст.198 Податкового кодексу України;

- з обсягом постачання на загальну суму 3559456,42 грн., на поставку товарів відповідно до п.188 ст.188 Податкового кодексу України;

6) п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, абз.1 п.8.4 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, в результаті чого не подано 39 повідомлень та несвоєчасно подано 10 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП;

7) п.103.9 статті 103 Податкового кодексу України, в частині неподання Розрахунків (Звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства), а саме Звітів за:

- 1 квартал 2018 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 3 квартали 2018 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 2018 рік по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 1 квартал 2019 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- півріччя 2019 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 3 квартали 2019 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 3 квартали 2019 року по нерезиденту РТЕУП «Белінтертранс» (Білорусь);

- 1 квартал 2020 року по нерезиденту РТЕУП «Белінтертранс» (Білорусь);

- півріччя 2020 року по нерезиденту РТЕУП «Белінтертранс» (Білорусь);

- 3 квартали 2020 року по нерезиденту РТЕУП «Белінтертранс» (Білорусь);

- 2019 рік по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 3 квартали 2020 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 2020 рік по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 1 квартал 2021 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- півріччя 2021 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- півріччя 2021 року по нерезиденту «ELECTROLOGS s.r.o.» (Словаччина);

- 3 квартали 2021 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 2021 рік по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 1 квартал 2022 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 2022 рік по нерезиденту UAB «LINEJA transport» (Литовська Республіка);

- 1 квартал 2023 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 1 квартал 2023 року по нерезиденту TOB «DP Logistics sp. z о.о.» (Республіка Польща);

- півріччя 2023 року по нерезиденту «TREEDEN GROUP SP. z о.о.» (Республіка Польща);

- 1 квартал 2024 року по нерезиденту «DPY Sp. z о.о.» (Республіка Польща);

- півріччя 2024 року по нерезиденту «DPY Sp. z о.о.» (Республіка Польща);

8) пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп.176.2«а», п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, що призвело до порушення граничних термінів сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 245 459,37 грн., в тому числі за січень 2018 року в сумі 32712,94 грн., за лютий 2018 року на суму 39 184,88 грн., грудень 2019 року на суму 223503,30 грн., за лютий 2023 року в сумі 178,84 грн., за березень 2023 року в сумі 180,00 грн., за квітень 2023 року в сумі 180,00 грн., за травень 2023 року в сумі 180,00 грн., за грудень 2023 року в сумі 718,84 грн., березень 2024 року в сумі 66,01 грн., травень 2024 в сумі 102,73 грн., за серпень 2024 року в сумі 706,83 грн.;

9) пп.1.4-1.6 п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168; п.171.1 ст.171 та п.176.2«а» ст.176 Податкового кодексу України, що призвело до порушення граничних термінів сплати до бюджету військового збору на загальну суму 71 633,92 грн., в тому числі за січень 2018 року на суму 1251,62 грн., за лютий 2018 року в сумі 3331,30 грн., за грудень 2019 року на суму 66056,86 грн., за що відповідальність передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Грицик А.В. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, оскільки вона не тільки незаконно покладає на ОСОБА_1 відповідальність за правопорушення, якого він не скоював, а й тягне за собою негативні наслідки для самого ТОВ «ТЕРРАГРЕЙН ГРУП» у вигляді незаконних податкових нарахувань за результатами податкової перевірки.

Акт документальної планової виїзної перевірки не є і не може бути предметом оскарження, оскільки як неодноразово зазначав Верховний Суд, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факт виявлення можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Тому висновки суду першої інстанції про доведеність вини Кравця у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення через неподання доказів оскарження Акту перевірки, є помилковими.

На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, жодних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом винесено не було. За матеріалами справи податкове повідомлення рішення про визначення податкових зобов`язань прийнято через місяць після складання відповідного протоколу, яке було оскаржено в адміністративному порядку до ДПС України. Станом на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення і на момент винесення судом оскаржуваної постанови податкові зобов`язання за результатами податкової перевірки не є узгодженими, а отже факт скоєння адмінправопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, не є встановленим, а тому складання протоколу було передчасним та необґрунтованим.

Судом першої інстанції не надано жодної оцінки доводам сторони захисту щодо неналежності поданих контролюючим органом до суду доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Відсутні належні та допустимі докази адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скаргапідлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Місцевим судом в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, покладено, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення № 173//23-00-07-01-01 від 24.03.2025; витяг з акту документальної планової виїзнорї перевірки ТОВ «Террагрейн Груп» () від 17.03.2025 № 3160/23-00-07-01-01/38843527; копію наказу № 1 від 28.09.2013 «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 »; лист ГУ ДПС у Черкаській області «Про запрошення посадової особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення» № 5503/6/23-00-07-01-04 від 19.03.2025; акт про несможлиивість підписання та вручення протоколу про адміністративне правопорушення директора ТОВ «Террагрейн Груп» (податковий номер 38843527) від 24.03.2025 № 324/23-00-07-01-01/38843527; листом про направлення протоколу про адміністративне правопорушення ТОВ «Террагрейн Груп» № 7147/6/23-00-07-01-04 від 24.03.2025.

Як видно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної планової виїзної перевірки.

Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складених інспектором ДПС, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, п.56.18 ст. 56 ПК України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Також, згідно п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного, оскарження відповідно до п.56.17 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Террагрейн Груп» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2024, з урахуванням п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу та правильності обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.09.2013 по 30.09.2024, який також був приводом для оформлення податковим органом податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Черкаській області №5892/23-00-23-04 від 22.04.2025, № 6400/03-00-24-06-16 від 24.04.2025, № 6099/23-00-24-06-16 від 24.04.2025, № 6143/23/00-07-01-01 від 25.04.2025, № 6141/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, № 3130/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, 6144/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, № 6139/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, № 6134/23-00-07-01-01 від 25.04.2025.

Використовуючи надане законом право, 08.05.2025 ТОВ «Террагрейн Груп» оскаржило до ДПС України висновки, викладені в податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДПС у Черкаській області №5892/23-00-23-04 від 22.04.2025, № 6400/03-00-24-06-16 від 24.04.2025, № 6099/23-00-24-06-16 від 24.04.2025, № 6143/23/00-07-01-01 від 25.04.2025, № 6141/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, № 3130/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, 6144/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, № 6139/23-00-07-01-01 від 25.04.2025, № 6134/23-00-07-01-01 від 25.04.2025.

23.05.2025 ДПС України відповідним Рішенням підтвердило факт отримання Скарги та встановила строк для її розгляду до 10.07.2025 включно.

Тобто на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, на момент винесення судом оскаржуваної постанови та на час подання апеляційної скарги податкові зобов`язання за результатами податкової перевірки не є узгодженими, а тому відсутні достовірні підстави вважати, що директором ТОВ «Террагрейн Груп» ОСОБА_1 , було вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Таким чином, висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є передчасним, оскільки на час розгляду справи апеляційним судом триває процедура оскарження рішення податкового органу, яке стало підставою для притягнення особи до відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є передчасною та такою, що не відповідає фактичним обставинам, а тому підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Грицика А.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкасивід 10 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба