Провадження №3/447/1543/25
Справа №447/2428/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №478029 від 24.07.2025, 24.07.2025 близько 11:30 год. ОСОБА_1 вчинив психологічне домашнє насильство відносно свого онука ОСОБА_2 , у ході висловлювався нецензурною лайкою, голосно кричав, словесно погрожував фізичною розправою, унаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров?ю потерпілого, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

26.09.2025 потерпіла ОСОБА_3 подала заяву, у якій вказала, що конфлікту з батьком не було, у них була словесна перепалка, жодних претензій до батька не має, просить закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, проте, на електронну пошту суду надіслав заяву, у якій вказав, що жодного конфлікту з донькою у нього не було. Крім того, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, статтею 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 279 КУпАП, обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

За змістом статей 254, 256 КУпАП, про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються, крім іншого: дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно п. 15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення.

Таким чином, усі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доведені сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Диспозиція частини 2 статті 172-3 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частиною 1 статті 172-3 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За своєю природою ст. 173-2 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів, у даному випадку до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII.

Згідно із ст. 1 вищевказаного Закону, домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За змістом статей 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення в діянні особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП.

З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення копії протоколу прийняття заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.07.2025, заявниця просить вжити заходів до її батька ОСОБА_1 , який 24.07.2025 близько 11:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, вчинив відносно неї домашнє насильство, що виявилося у вираженні нецензурною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою та голосно кричав. Правопорушення відбулося у присутності її малолітньої дитини ОСОБА_2 .

З копії пояснень ОСОБА_4 від 24.07.2025, долучених до матеріалів справи, встановлено, що остання, перебувала у себе вдома з малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли прийшов батько ОСОБА_5 , який був у стані алкогольного сп?яніння та щось робив у мобільному телефоні. Вказала, що ОСОБА_1 не вміє користуватися телефоном і почав через це «викрикати». На запитання чому він кричить, ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме почав виражатися нецензурними словами, голосно кричати. Після чого він пішов на вулицю, а заявниця викликала працівників поліції. Коли приїхав наряд її батько їй словесно погрожував. Під час конфлікту була присутня малолітня дитина заявниці.

Згідно з копією пояснень ОСОБА_1 від 24.07.2025, такий повідомив, що близько 11:30 год. він знаходився на своєму подвір?ї, займався домашніми справами, потім його донька почала конфлікт із ним, він обернувся і пішов в іншу сторону. Через деякий час до них додому приїхали працівники поліції.

У матеріалах справи, не міститься жодних належних та допустимих доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 з приводу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (зокрема, пояснень свідків, фото-, відеозаписів, тощо).

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути самостійним беззаперечним доказом вини особи, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

Наявні у матеріалах справи копію протоколу прийняття заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.07.2025 та копію її пояснень від 24.07.2025, суд не може визнати належними та допустимими доказами, оскільки такі не підтверджуються жодними іншими доказами.

Крім цього, як вбачається із фабули, викладеної у протоколі серії ВАД №478030 від 24.07.2025, протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації щодо заподіяння потерпілому шкоди його психічному здоров`ю. Натомість вказано, що внаслідок вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства могло бути завдано шкоди психологічному здоров?ю потерпілого.

Тобто, протокол не містить не лише наслідків дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постраждалої особи у вигляді побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдання шкоди психічному здоров`ю особи, а й також не містить формулювання обвинувачення, яке повинно відповідати диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення ЄСПЛ у справі «Коробов проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву».

Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 245, 247, 251, 280, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.