Справа № 709/1880/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративні матеріали, що надійшли з Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

08.10.2025 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли для розгляду адміністративні матеріали за ч. 3 ст. 184 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 437018 від 24.08.2025, ОСОБА_1 24.08.2025 близько 17:00 ухилявся від виконання передбачених ст 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 24.08.2025 близько 17:00, останній не маючи права керування відповідної категорії, рухався в с-щі Чорнобай по вул. Центральна (Леніна) на мотоциклі марки "Honda", д.н.з. НОМЕР_2 , та не врахувавши дорожньої обстановки, з власної необережності впав, чим порушив ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

22.10.2025 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 за змістом яких він не погоджується зі складеним стосовно нього протоколом про адміністративні правопорушення. Зазначає, що в протоколі не вказано в який спосіб та від яких саме обов`язків щодо виховання сина він ухилився, що вподальшому призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Вважає, що разове вчинення дитиною дій, зазначених в протоколі, не може свідчити про ухилення ОСОБА_1 як батьком від виховання дитини.

Незрозуміло чому саме ОСОБА_1 як батько дитини, ухилився від обов`язків щодо виховання сина, наприклад, не його дружина, яка є матір`ю дитини.

Складений протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не розкрита повністю об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення. Наявними в справі доказами не доведено факту ухилення від виконання передбачених законом обов`язків по відношенню до сина.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів вчинення дитиною ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст 124, ч. 2 ст 126 КУпАП, крім його особистих пояснень. Працівниками поліції не встановлено який пункт ПДР України порушено дитиною ОСОБА_1 , чи мала місце ДТП, чи зазнали пошкоджень транспортні засоби, дорожні споруди, автомобільна дороги вантажі тощо, взагалі чи наявна вина дитини.

Співробітниками поліції також не надано оцінки поясненням дитини відносно того, що останній хвилювався за діда, який довго не відповідав на телефонні дзвінки, а тому вирішив їхати до нього. Дід має похилий вік та проблеми зі здоров`ям. У зв`язку з цим дитина в силу свого віку діяла у стані крайньої необхідності, сівши за кермо мотоцикла без права керування з метою якнайшвидше дістатися до місця проживання свого діда, що в силу положень ст. 18 КУпАП взагалі не є адміністративним правопорушенням.

За таких обставин вважає, що відсутні достатні підстави стверджувати, що дитина ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП, що у свою чергу виключає винуватість його батька ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Просить провадження у справі за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заява і клопотань від ОСОБА_1 та його захисника адвоката Солод В.М. не надходило.

ІІ. Пояснення осіб які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити. Надав пояснення, які за своїм змістом є аналогічними змісту викладеним письмовим поясненням.

Додаткового пояснив, що дідусь сина проживає один, має похилий вік та незадовільний стан здоров`я. Дідусь протягом дня не відповідав на телефонні дзвінки, тому син розхвилювався за нього, без його дозволу взяв мотоцикл та поїхав до дідуся. Коли він виявив відсутність сина дома то пішов шукати. По дорозі він побачив карету швидкої медичної допомоги, біля якої лежав мотоцикла та лікарі оглядали сина ОСОБА_2 . Від людей він дізнався, що син упав з мотоцикла. Оскільки він хвилювався за стан здоров`я сина, то з сином поїхав до лікарні. Там дитина була оглянута лікарями, серйозних травм або переломів не виявлено, необхідності в госпіталізації не було, вони поїхали додому. Зазначив, що керувати мотоциклом він вчив сина на аеродромі, в безпечному місці. Ніколи не дозволяв сину самостійно їздити по дорозі. Посвідчення водія син не має, оскільки на час події ще не досяг відповідного віку. Як батько, він виховує сина, опікується ним. Вважає себе хорошим батьком.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні просив закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 . Надав пояснення, які за змістом є аналогічними письмовим поясненням ОСОБА_1 від 22.10.2025.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Суд безпосередньо дослідив у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 437018 від 24.08.2025;

- копію рапорту;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.08.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.08.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 24.08.2025;

- заяву ОСОБА_1 від 24.08.2025;

- копії документів ОСОБА_1 із застосунку "Дія".

ІV. Оцінка та висновки суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідальність за ч. 3 ст 184 КУпАП настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Суд встановив, що ОСОБА_1 24.08.2025 близько 17:00 ухилився від виконання передбачених ст 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 24.08.2025 близько 17:00, неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (на час події було 14 років) не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, рухався в с-щі Чорнобай по вул. Центральна на мотоциклі марки "Honda", д.н.з. НОМЕР_2 , та не врахувавши дорожньої обстановки, з власної необережності впав, внаслідок чого порушив ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст 184 КУпАП, тобто вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173 - 4 цього Кодексу

Щодо доводів особи яка притягується до адміністративної та захисника відповідальності про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення опису способу невиконання батьківських обов`язків або ухилення від їх виконання, то суд звертає увагу на те, що неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей, а також відсутності контролю за поведінкою дитини та дозвіллям.

При цьому, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення йо сином ОСОБА_1 , котрий є неповнолітнім та на час події досяг чотирнадцяти річного віку, правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Неповнолітній ОСОБА_1 не мав посвідчення водія відповідної категорії, а тому не мав права керувати мотоциклом.

Твердження особи яка притягується до адміністративної та захисника, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказаний спосіб та час вчинення правопорушення суд відхиляє, оскільки такі мають формальний характер та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Доводи про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, які саме обов`язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, не виконав ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити опис обставин, що свідчать про наявність події правопорушення, у зв`язку із чим достатнім є виклад суті порушення, яке вказує на невиконання або неналежне виконання батьками обов`язків щодо виховання дитини, вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Під час розгляду справи суд має право з`ясовувати всі фактичні обставини, у тому числі шляхом аналізу поведінки дитини та батьків, і самостійно оцінювати, які саме обов`язки, визначені ст. 150 СК України, були порушені, саме тому якщо конкретні положення ст. 150 СК України не наведено у протоколі, це не є підставою для закриття провадження у справі.

Суд відхиляє указані доводи захисника та особи яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки за своїм змістом ст. 184 КУпАП є бланкетною. Ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП у цьому випадку визначені в самій диспозиції статті - вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відносно неповнолітнього ОСОБА_1 не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст 124, ч. 2 ст 126 КУпАП і що жодна справа щодо нього не перебуває у провадженні суду, не спростовує факту наявності в діях особи яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Разом з цим, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом, ОСОБА_1 не заперечував керування його неповнолітнім сином, котрий не має посвідчення водія, мотоциклом "Honda", д.н.з. НОМЕР_2 , падіння з мотоциклу та отримання ним тілесних ушкоджень.

Встановивши, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не досяг 16 років, тому не є суб`єктом правопорушень, передбачених ст 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП, поліцейський склав протокол стосовно ОСОБА_1 батька, за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з п. 17 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 N 1376 (зі змінами та доповненнями), у разі вчинення адміністративного правопорушення неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років протокол про адміністративне правопорушення складається стосовно одного з батьків неповнолітньої особи або особи, яка їх замінює, відповідно до частини третьої статті 184 КУпАП.

Отже, дії працівників поліції здійснені у відповідності до положень ст. 12, ч. 3 ст 184 КУпАП, ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 N 1376 (зі змінами та доповненнями).

Доводи особи яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений лише щодо нього, а не матері дитини суд відхиляє, адже суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 184 КУпАП є фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до наданого ОСОБА_1 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 від 26.02.2018 він є особою з інвалідністю 2 групи. Відповідно, ОСОБА_1 є особою, звільненою від сплати судового збору. Тому при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, суд не стягує з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 184, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И ЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Платіжні реквізити для сплати штрафу: рахунок - UA0023761, отримувач - ГУК у Черк.обл./тг смт Чорноб/21081100, код одержувача - 37930566, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код платежу - 21081100.

У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Шарая