Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1298/25 Головуючий у 1-й інст. Мороко С. В.
Номер провадження №33/4805/469/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ковальчука Андрія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 17.02.2025 о 12 год 06 хв в м.Бердичеві по вул.Житомирська, 24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Ковальчук А.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, послався на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху. У зв`язку з цим, вважає, що всі наступні дії поліцейських є неправомірними, а складені ними процесуальні документи недопустимими доказами. Також вказав, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння та введено його в оману, зазначивши, що у нього є право проїхати до лікувального закладу або право відмовитись. Спочатку ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, але ознайомившись із законодавством, погодився, проте працівники поліції йому відмовили у проходження огляду та повідомили, що він може пройти такий самостійно, що ним і було зроблено. За результатами пройденого огляду у ОСОБА_1 не виявлено жодних ознак сп`яніння, ані алкогольного, ані наркотичного. Крім того, під час складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції про наявні у нього проблеми зі здоров`ям, що підтверджується медичними документами, але такі докази не були враховані судом. Також, зауважив, що наявний у справі відеозапис з нагрудної камери поліцейського має декілька окремих коригованих частин, тобто не здійснювався безперервно і не у повному обсязі, як того вимагає Інструкція №1026 від 18.12.2018, а вказаний у протоколі час не співпадає із часом на відеозаписі, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Звернув увагу на відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом на виконання вимог ст.266 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови посилається на те, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав лише 10.03.2025 на підставі поданої ним до суду заяви від 04.03.2025.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.02.2025, серії ЕПР1 №249290, ОСОБА_1 17.02.2025 о 12 год 06 хв в м.Бердичеві по вул.Житомирська, 24, керував транспортним засобом Renault Logan, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №249290 від 17.02.2025 (а.с.2-3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.5); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4091472 від 17.02.2025 за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.8); відеозаписом події (а.с.10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апеляційної скарги спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на чітку пропозицію уповноваженої особи пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився. Водію було доведено, за якими ознаками виникла підозра про його знаходження в стані наркотичного сп`яніння і ці ознаки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки і наслідки відмови від проходження на стан сп`яніння, ознайомлено з протоколом про адміністративні правопорушення та відсторонено від керування транспортним засобом шляхом заборони подальшого руху. Водій виявив намір пройти огляд на стан сп`яніння після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи відеозапис є безперервним, не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Даний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, а тому є належним і допустимим. Посилання на розбіжності у часі, зазначеному у протоколі з часом подій, зафіксованих відеозаписом, не викликають сумнівів у дійсних обставинах справи та не виключають належність і допустимість такого доказу.

Істотних порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 недійсним, працівниками поліції не допущено.

Зафіксована належним чином відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, а допущені працівниками поліції процесуальні недоліки, які не спотворюють суті вчиненого правопорушення та не порушують права особи на захист, не можуть бути підставою для визнання складених документів неналежними доказами.

Слід зазначити, що водій зобов`язаний знати і неухильно дотримуватися вимог Правил дорожнього руху. Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено саме обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Тому, можливе некоректне роз`яснення працівниками поліції про право пройти огляд або відмовитись від такого, не звільняло водія від виконання його обов`язку, чітко визначеного законом. Крім того, водію працівниками поліції були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виникає з моменту вираження відмови. Подальше висловлення згоди на проходження огляду після завершення складання адміністративних матеріалів не змінює факту вчинення правопорушення та не впливає на правову оцінку дій водія.

Наданий ОСОБА_1 висновок КНП «Бердичівська міська лікарня» БМР від 17.02.2025 щодо самостійного проходження ним огляду на стан сп`яніння був предметом дослідження в суді першої інстанції. Такому висновку суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Посилання захисника на ту обставину, що зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, не спростовують вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. В даному випадку, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 були надані пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії водія регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Надані ОСОБА_1 до апеляційної скарги медичні документи не спростовують обставин, об`єктивно встановлених судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення учасників справи в суді апеляційної інстанції не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич