Справа № 754/5426/25
Провадження №: 3/755/4598/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, світа вища, неодруженого, працюючого ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2025 року о 23 годині 06 хвилин, по просп. Романа Шухевича (Ватутіна), 2-Г у м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітке мовлення, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2,5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , разом зі своїм захисником - адвокатом Святенком І.П., пояснили, що ОСОБА_1 в той же день, 21 березня 2025 року було зупинено працівниками поліції у Шевченківському районі міста Києва та складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Після складання протоколу про адміністративного правопорушення, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, тому він був впевнений, що може продовжувати керуваии автомобілем далі. В подальшому, приблизно через годину, 21 березня 2025 року його було зупинено працівниками поліції в Дніпровському районі міста Києва. В ході спілкування з працівниками поліції, останні йому повідомили, що він був зупинений через порушення Правил дорожнього руху, а саме не був пристебнутий ременем безпеки, що останній заперечив, а також працівники поліції повідомили про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки вважав, що має право керувати транспортним засобом, так як не був відсторонений від його керування. Після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, стосовно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 та його захисник Святенко І.П. просили суд закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу, а також з огляду на те, що дане правопрушення є триваючим, так як ОСОБА_1 вже був притягнутий по частині першій статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення вчинене 21 березня 2025 року постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2025 року.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомостю, дійшов такого.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується, наданими суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278052 від 21 березня 2025 року, підписаним особисто ОСОБА_1 без зауважень, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4324096 від 21 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції №473481.

Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що відео розпочинається з того, що працівниками поліції по проспекту Романа Шухевича (Ватутіна) у місті Києві зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та повідомлено про порушення правил дорожнього руху, а саме, що водій не був пристебнутий ременем безпеки. При перевірці документів водія, працівники поліції встановлюють ознаки алкогольного сп`яніння про які повідомляють водія ОСОБА_1 та запитують чи вживав останній алкогольні напої, на що останній промовчав. Працівники поліції пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився. При цьому, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що не задовго до цього був зупинений у Шевченківському районі міста Києва, де стосовно нього вже складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП, крім того, зазначає, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортними засобами. Далі, працівниками поліції повторно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак вчергове ОСОБА_1 відмовився, після чого, стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, роз`яснено його права та обов`язки, ознайомлено з протоколом та вручено його копію ОСОБА_1 . Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № ЕПР1 № 278052, ОСОБА_1 підписав вказаний протокол без зауважень. Від письмових пояснень відмовився. Крім того, як вбачається з відео ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено та ОСОБА_1 і його захисником - адвокатом Святенком І.П., не надано.

При цьому слід зазначити, що а ні ОСОБА_1 а ні його захисником не обґрунтовано, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу, знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, та яким чином ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду та оцінці доказів.

Незалежно від обставин зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявивши підстави для проведення огляду особи на стан сп`яніння, повинні виконувати свої обов`язки.

Доказів порушення працівниками поліції вимог Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять, не було їх надано і у судовому засіданні.

Також щодо твердження захисника - адвокат Святенка І.П. та ОСОБА_2 про те, що дане адміністративне правопорушення є триваючим, слід зазначити, що із дослідженого відеозапису, долученого ОСОБА_1 до матеріалів справи, встановлено, що під час зупинки ОСОБА_1 у Шевченківському районі міста Києва останній повідомив працівників поліції про те, що вживав пиво, у зв`язку з чим і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, після чого стосовного ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 , знаючи, що ситуація не змінилась, мав можливість припинити керування транспортним засобом, однак цього не зробив. За таких обставин, суд доходить висновку, що повторне керування транспортом у стані сп`яніння після складання протоколу за перше порушення є новим адміністративним правопорушенням і не може бути визнане триваючим.

Як роз`яснено в абзаці 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини у вчинені адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк