Справа № 503/1671/25
Провадження №3/503/1270/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Зінюка О.О.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

29.09.2025 року близько 12.30 години в м. Кодима. вул. Миколи Лисенка, 12 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 реєстраційний номер НОМЕР_1 , по польовій дорозі на перехресті з вулицею Миколи Лисенка, перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Фортунер» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вулиці Миколи Лисенка, внаслідок чого при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_1 своїми діями порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вище вказаного правопорушення не визнав та підтримав позицію висловлену своїм захисником. Відзначив у своїх поясненнях, що зіткнення сталося коли автомобіль під його керуванням знаходився перед перехрестям на ґрунтовій дорозі.

Захисник адвокат Зінюк О.О. в судовому засіданні вважав, що в діянні його підзахисного відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просив суд закрити провадження по справі із зазначеної підстави. Також відзначив, що його підзахисний має інвалідність 2 групи.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд визнати його потерпілим та прийняти рішення про відшкодування йому завданих збитків.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

Водій ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 16.05.2003 року, про що свідчить довідка видана інспектором САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 01.10.2025 року (а.с.18), а також фотокопія зазначеного посвідчення водія (а.с.9-10).

29.09.2025 року близько 12.30 години водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по польовій дорозі в м. Кодима та на її Т-подібному перехресті з вул. Миколи Лисенка, яка має цементобетонне/армобетонне покриття, перед початком руху не впевнився в безпечності виконуваного маневру, внаслідок чого здійснивши виїзд з другорядної дороги на головну дорогу не надавши дорогу транспортному засобу TOYOTA FORTUNER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_2 рухався по головній дорозі вул. Миколи Лисенка, наближаючись до зазначеного перехрестя з правої сторони відносно транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого сталося зіткнення зазначених транспортних засобів з їх механічним пошкодженням, що підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також були здобуті внаслідок отримання пояснень сторін і допитів свідків, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 465400 від 29.09.2025 року (а.с.2), який не підписаний ОСОБА_1 із зазначенням, що від підпису відмовився;

- схемою місця ДТП складеною 29.09.2025 року (а.с.5), яка складена інспектором СРПП ВПД №1 старшим лейтенантом поліції Бойчевим С.О. і підписана одним із учасників водієм ОСОБА_2 , а також із записом про те, що інший учасник водій ОСОБА_1 відмовився від підписання, на якій зазначено місця зіткнення і розташування транспортних засобів на місці події відносного проїзної частини та один одного, напрямки їх рухів, а також з описом на її зворотному боці виявлених видимих (зовнішніх) пошкоджень на транспортних засобах, а саме у автомобіля TOYOTA FORTUNER пошкодження переднього бамперу і лівої передньої фари, а у автомобіля ВАЗ 2109 пошкодження передня частина, зокрема радіатор, капот, переднє праве бокове скло, бампер, крило, колесо. При цьому, суд відзначає, що зазначені пошкодження дозволяють суду встановити якими саме частинами цих транспортних засобів відбувся їх контакт;

- фототаблицею до матеріалів ДТП (а.с.6-7), на яких зафіксовано розташування транспортних засобів, які причетні до пригоди, на узбіччі проїзної частини та наявні на них механічні пошкодження, які відповідають зазначеним на зворотній стороні вище зазначеної схеми місця ДТП. При цьому, суд відзначає, що на роздруківці фотознімку у верхній частині на а.с.7 видно, що на Т-подібному перехресті, де сталася пригода головна дорога вул. Миколи Лисенка має цементобетонне/армобетонне покриття, а другорядна дорога (польова) має ґрунтове покриття. Також суд відзначає те, що на роздруківці фотознімку у нижній частині на а.с.7 видно на дорожньому покритті сліди від лівих колес автомобіля ВАЗ 2109, які розпочинаються на цементобетонному/армобетонному покритті головної дороги і проходять по діагоналі через всю проїзну її частину, аж поза її межі на її правому узбіччі, де зупинився даний транспортний засіб після зіткнення, що дозволяє суду встановити, що в момент зіткнення принаймні переднє ліве колесо транспортного засобу ВАЗ 2109 знаходилось на саме на цементобетонному/армобетонному покритті головної дороги, а відтак частина корпусу цього транспортного засобу, що знаходить попереду арки переднього колеса, мала виступати на головну дорогу ще глибше;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 29.09.2025 року (а.с.15), в яких останній повідомив, що 29.09.2025 року близько 12:30 години рухався на службовому автомобілі «Тойота Фортунер» реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Миколи Лисенка в м. Кодима в бік елеватора, по дорозі з цементним покриттям та у зв`язку з тим, що права сторона дороги мала пошкодження, був змушений переїхати на ліву смугу дороги. Проїжджаючи біля з`їзду на ґрунтову дорогу , а саме повороту ліворуч на ґрунтове покриття, приблизно за 5 метрів до вказаного повороту помітив що з повороту ґрунтової дороги виїжджає автомобіль марки ВАЗ 2109, але у зв`язку з тим, що відстань між нашими автомобілями була дуже малою та автомобіль ВАЗ 2109 передньою частиною виїхав на автодорогу, де рухався його автомобіль, хоча я і почав відразу гальмувати, але зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109 реєстраційний номер НОМЕР_1 уникнути не вдалося, у зв`язку з тим, що той частково виїхав на дорогу, в результаті чого автомобіль отримав механічні ушкодження в передній лівій частині;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 29.09.2025 року (а.с.13), в яких остання повідомила, що 29.09.2025 року близько 12:30 години вона разом із своїм чоловіком (за змістом мова про ОСОБА_2 ) їхали на автомобілі Тойота до елеватора, що розташований за межами м. Кодима, при цьому вона сиділа на передньому пасажирському сидінні і під час руху по дорозі чоловік переїхав на ліву смугу руху, у зв`язку з тим, що права смуга мала пошкодження, в цей час ліве узбіччя було порослим невеликими кущами та рухаючись біля лівого повороту з ґрунтовим покриттям, вони рухались по дорозі з цементним покриттям, та чоловік за 5 метрів від вищевказаного повороту ліворуч помітив, що з вказаного повороту на дорогу виїздить автомобіль ВАЗ, передня частина якого виїхала на дорогу по якій вони рухались, та чоловік відразу почав гальмувати для того щоб уникнути зіткнення, але уникнути ДТП не вдалось і автомобілі зіткнулися, а їх викинуло на праве узбіччя, автомобілі отримали механічні пошкодження;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 29.09.2025 року (а.с.14), в яких останній повідомив, що 29.09.2025 року близько 12:30 години з братом (за змістом мова про ОСОБА_1 ) та товаришем повертались з городу їдучі по ґрунтовій дорозі, при цьому Він сидів на передньому пасажирському сидінні, та переїхавши через залізничний переїзд, та проїхавши 16 метрів, його брат ОСОБА_1 загальмував, подивився вліво і тут відбувся удар, після чого побачив позашляховик, який щоб об`їхати яму за 10 метрів до перехрестя рухався по зустрічній і врізався в праву передню частину крила, від чого їх відкинуло на праве узбіччя дороги;

- а також поясненнями самого ОСОБА_1 , як тими, що були надані ним усно під час судового розгляду в судовому засіданні, так і тими, що були надані ним письмово 29.09.2025 року (а.с.12), в яких останній підтвердив ті обставини, що 29.09.2025 року близько 12:30 години разом з братом ОСОБА_4 рухався на власному автомобілі «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_4 , по вул. Миколи Лисенка в м. Кодима, на перехресті згаданої вулиці сталося зіткнення, між його автомобілем та автомобілем "Тойота Фортунер" реєстраційний номера НОМЕР_2 .

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В судовому засіданні, яке відбулось 27.10.2025 року, було здійснено допит свідків, а саме:

- свідка ОСОБА_3 , яка надала покази аналогічні письмовим поясненням наданим нею раніше, які зазначені вище, із відзначенням тієї обставини, що автомобіль ВАЗ 2109 на час зіткнення знаходився передньою частиною на цементній дорозі, при цьому самого контакту частин транспортних засобів вона не бачила внаслідок обмеженості огляду зі свого пасажирського місця;

- свідка ОСОБА_4 , який надав покази аналогічні письмовим поясненням наданим ним раніше, які зазначені вище, із відзначенням тієї обставини, що автомобіль ВАЗ 2109 на час зіткнення знаходився на ґрунтовій дорозі.

Суд при оцінці розбіжностей у показах зазначених свідків надає перевагу свідченням свідка ОСОБА_3 , оскільки останні узгоджуються з іншими доказами, зокрема схемі місця ДТП із позначеним у ній місця зіткнення саме на проїзній частині головної дороги; роздруківці фотознімку у нижній частині на а.с.7 фототаблиці, яка зафіксувала на дорожньому покритті сліди від лівих колес автомобіля ВАЗ 2109, які розпочинаються на цементобетонному/армобетонному покритті головної дороги і проходять по діагоналі через всю проїзну її частину, аж поза її межі на її правому узбіччі, де зупинився даний транспортний засіб після зіткнення, що як вже зазначалося вище дозволяє суду встановити, що в момент зіткнення принаймні переднє ліве колесо транспортного засобу ВАЗ 2109 знаходилось на саме на цементобетонному/армобетонному покритті головної дороги, а відтак частина корпусу цього транспортного засобу, що знаходить попереду арки переднього колеса, мала виступати на головну дорогу ще глибше.

Натомість покази щодо відповідної обставини свідка ОСОБА_4 судом оцінюються критично, як його суб`єктивне хибне сприйняття, внаслідок своєї очевидної суперечності іншим наведеним доказам.

Згідно пункту 2.3(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 10.1 Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Окрім того пункт 16.11 Правил передбачає, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Водночас пункт 10.1 Правил, головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

В свою чергу ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана.

В свою чергу заперечення щодо притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, висловленні захистом усно під час судового розгляду в судовому засіданні, суд оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення від відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми. При цьому, з приводу відзначення захисником тієї обставини, що до матеріалів справи не додано відеозапису з натільної камери поліцейського, хоча у змісті пункту 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 465400 від 29.09.2025 року (а.с.2) зазначено про застосування технічного засобу NOVESTOM NVS7, то суд зазначає, що розділ ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, не визначає обов`язкової необхідної долучення до матеріалів справи про оформлення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відеозапису з натільної камери поліцейського при оформленні події ДТП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі визначеному санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення, а саме п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно пункту 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. У зв`язку з чим суд не вважає за можливе стягувати судовий збір за накладення адміністративного стягнення, згідно вимог ст. 401 КУпАП.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 124, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко