Провадження № 3/761/6998/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 5 статті 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 406108, 29 липня 2025 року о 13 годині 30 хвилин по вулиці Дегтярівській у м. Києві ОСОБА_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «Audі A6», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в черговий раз не з`явився, та не повідомив суд про причини свого неприбуття.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_1 до суду, що на переконання суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та доказам, долученим до матеріалів, за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів, постановою поліцейського батальйону БЗС роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Шаповалова С.В. від 12 квітня 2025 року серії ЕНА № 4485613, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Крім того, згідно довідки інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 полку № 1 (з ОПБ) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко Я. від 31 липня 2025 року інформація відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України щодо отримання посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус «знищений».

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 406108 від 29 липня 2025 року, картку обліку адміністративного правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії від 12 квітня 2025 року серії ЕНА № 4485613, довідку інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 полку № 1 (з ОПБ) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Шевченко Я. від 31 липня 2025 року, відеозапис з нагрудних боді-камер, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції зазначеної статті.

При цьому, п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зауважено, що не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З урахуванням того, що автомобіль марки «Audі A6», д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_2 , а не особі, яка керувала транспортним засобом - ОСОБА_1 , суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 126 КУпАП, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 такого додаткового виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 16, 33, ч. 5 ст. 126, 283-285, 287, 307-308, 317 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 406108 від 29 липня 2025 року).

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.