Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/221/25

Номер провадження 3/511/176/25

"29" вересня 2025 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І . В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 221800, 15.01.2025 року о 17:05 год. у с. Степове Роздільнянського району Одеської області, по вул. Туркова, ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21013, д/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, невнятна мова.

Від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовилась під відеозапис на нагрудну боді камеру номер 4, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Позиція учасників розгляду справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, від захисника ОСОБА_1 адвоката Алексєєва В.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання за його та ОСОБА_1 участі.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 221800 від 15.01.2025 року;

-направлення на огляд від 15.01.2025 року;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-відеоматеріал на DVD-R носії.

Разом з цим, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї з ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу.

У ході розгляду справи було встановлено, що підставою зупинки транспортного засобу слугувало керування транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком у темну пору доби, про що було складено постанову серії ЕНА № 3865222 від 15.01.2025 року.

Разом з цим, рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.04.2025 року було визнано протиправною та скасовану постанову серії ЕНА № 3865222 від 15.01.2025 року, а провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, єдиний унікальний номер справи: 511/252/25.

З цього приводу cуд вважає необхідним зазначити, що у своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Водночас відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) та статті 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак протокол ЕПР 1 № 221800 не містить підпису особи, яка його склала, тобто протокол не відповідає вимогам Інструкції та статті 256 КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 січня 2025 року по справі № 335/6977/22, зазначила, що невідповідність протоколу вимогам закону, зокрема статті 256 КУпАП, або складання неповноважною особою може мати наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (пункт 67).

Відповідність протоколу про адміністративне правопорушення (за формою чи змістом) вимогам закону, складення його уповноваженою особою, а також правомірність інших дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення може бути встановлено судом у справі про адміністративне правопорушення (близький за змістом висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 760/9462/16).

При цьому, наданий акт огляду та направлення також не містять підпису посадової особи, яка їх склала.

Відносно тверджень щодо невідсторонення від керування ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідно до змін до Інструкції, внесених на підставі наказу МВС України № 766 від 18 листопада 2024 року, під час відсторонення особи від керування транспортним засобом поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів відсторонення проводиться у присутності двох свідків.

Однак матеріали, надані суду, не містять факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Разом з цим, у судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснила суду, що з 2014 року працювала в Степовому старостинському округу секретарем. Коли в 2020 році прийшов новий староста ОСОБА_2 , то в неї з ним не склались відносини, він постійно погрожував звільненням. Поліцейські до нього приїжджали часто, раз на тиждень, точно поліцейський Городецький приїжджав. 15.01.2025 року вона їхала з роботи та її зупинили працівники поліції, повідомивши, що в неї не горить підсвітка номерного знаку, однак підсвітка працювала, після чого працівники поліції почали на неї тиснути. Оскільки вона з 2011 року за кермом, в неї ніколи не було проблем з поліцією, тому вона налякалась та розгубилась, хотіла додому, оскільки в неї вдома маленький син один. Працівник поліції ОСОБА_3 весь час тиснув на неї, спілкувався по телефону з кимось. Вона робила так, як їй сказали працівники поліції. Потім працівники поліції її відпустили і вона поїхала додому за кермом.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що з ОСОБА_1 разом працювали в Степовій сільській раді. Староста ОСОБА_2 відносився упереджено до них, дуже часто чіплявся до ОСОБА_1 , робив зауваження та погрожував звільненням. Він зібрав в кабінеті всіх та повідомив, що прийдеться прощатись з ОСОБА_1 , оскільки на неї складено протокол за ст. 130 КУпАП та він про це вже повідомив селищного голову ОСОБА_5 . Також, свідок повідомила, що працівник поліції Городецький часто приїздив до старости, вони разом пили каву. 15.01.2025 року ОСОБА_1 не вживала алкоголь, працювала весь день. Вони разом виходили з роботи, попрощались і все було нормально. ОСОБА_1 при ній сіла за кермо ВАЗ червоного кольору та поїхала в сторону вул. Туркова.

Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2020 року у справі 161/5372/17 зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Разом з цим, пункт 2.5. Правил дорожнього руху визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак згідно протоколу серії ЕПР № 221800, ОСОБА_1 відмовилася від «проходження тесту», а не «медичного огляду».

За положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

На підставі викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І. В. Бобровська