Провадження №: 3/752/6310/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Казталовськ, Уральської області, громадянина України, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , працюючого охоронцем в ТОВ «Сіріус», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04.07.2025 року о 03 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Велика Кільцева, 10, керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку, чим порушила п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судовому засідання свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що 04.07.2025 року він керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , їхав до укриття, а саме до Жулянський мосту, оскільки було голошено повітряну тривогу та був масовий обстріл, через що було пошкоджено його житло, а саме вибито вікна. Підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник Куліш Б.М., у судовому засіданні просив про закриття провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказував, що відповідно до ст. 17 КУпАП ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки було безпосереднє посягання на життя внаслідок ракетного обстрілу, альтернативи, крім як використання автомобіля не існувало, він не мав наміру керувати автомобілем у стані сп`яніння, а діяв лише в межах необхідної оборони свого життя. Зазначив, що з огляду на стресовий стан та сильне емоційне збудження після пережитого обстрілу, ОСОБА_1 не зміг адекватно оцінити ситуацію, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується зібраними по справі матеріалами в сукупності, протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та відеозаписом. Як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 , було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, на що він відмовився. В протоколі зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, що вказує на дотримання інструкції та вимог вказаної постанови Верховного Суду України.

Клопотання захисника про закриття провадження у справі, у зв`язку із вчиненням вказаного правопорушення в стані крайньої необхідності, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Натомість суду не надано жодного доказу, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_1 вимушений був керувати згаданим транспортним засобом та відповідно вчиняти інкриміноване правопорушення в стані крайньої необхідності. Панічний стан не є тотожнім стану крайньої необхідності та не є його наслідком.

Слід вказати, що адреси мешкання ОСОБА_1 : вул. Доброхотова, 8 та вул. Ушинського, 36 знаходяться на значній відстані від Жулянського мосту - Велика Кільцева, 10, по дорозі згідно карти укриттів, знаходиться більше 50 безпечних місць, передбачених для забезпечення безпеки під час повітряних тривог, в яких міг би перебувати ОСОБА_1 . Дійти до них міг не використовуючи транспортний засіб, оскільки укриття знаходяться в пішій доступності. Чому саме, він на автомобілі вирушив до Жулянського мосту, аргументів не подав. З долученого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими, які пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, знаходився в панічному стані і просить надати йому можливість слідувати в укриття, яке він обрав. Отже, такі показання та аргументи оцінюю виключно, як стратегія захисту та його намір уникнути відповідальності.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, їй необхідно призначити адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605, 60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

На підставі ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає - 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Голосіївський районний суд м. Києва, протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В. Бойко