П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

11 липня 2025 року о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, Білоцерківський район, с. Озерна по вул. Кагатна, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 1840LS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «ESCHLER 3SIL 35», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей та обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 11.08.2025 року ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для укладання угоди з захисником. За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 20.08.2025 року. 20.08.2025 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи, причини неявки невідомі. 20.08.2025 року на електронну адресу Білоцерківського міськрайонного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Малиневського П.П. про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання. За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Малиневського П.П. розгляд справи було відкладено на 08.09.2025 року. 08.09.2025 року ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 адвокат Малиневського П.П. в судове засіданні не з`явилися, про день та час розгляду справи були належно повідомленні, про що свідчить довідка про доставку СМС повідомлення та повідомлення у додатку «Viber», причини неявки ОСОБА_1 не відомі. 08.09.2025 року на електронну адресу Білоцерківського міськрайонного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Малиневського П.П. про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю участі в іншій справі. За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Малиневського П.П. розгляд справи було відкладено на 23.09.2025 року. 23.09.2025 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber», причини неявки ОСОБА_1 не відомі. Представник Безкошевського О.А. в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неявкою ОСОБА_1 . За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Малиневського П.П. розгляд справи було відкладено на 13.10.2025 року. 13.10.2025 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber», причини неявки ОСОБА_1 не відомі. В зв`язку з неявкою ОСОБА_1 та викликом в судове засідання працівників поліції розгляд справи було відкладено на 27.10.2025 року. 27.10.2025 року ОСОБА_1 та представник адвокат Малиневський П.П. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були належно повідомленні, про що свідчить розписка адвоката Малиневського П.П., яка наявна в матеріалах справи та довідка про доставку повідомлення ОСОБА_1 у додатку «Viber», причини неявки не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

23.09.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Малиневський П.П. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що у матеріалах справи як підстава для зупинки зазначено «рух заднім ходом на перехресті». Проте з відеозаписів вбачається, що транспортний засіб рухався по вулиці за перехрестям, а поруч були лише виїзди з приватних домоволодінь і прилеглих територій. Жодних доказів того, що зупинка відбулася саме на перехресті (схема організації руху, технічний паспорт дороги, дорожні знаки, заміри відстаней) поліцейськими не надано. Вважає, що зупинка транспортного засобу була незаконною. Зазначив, що у протоколі зазначено час зупинки - 21:15, тоді як відеозапис із поліцейського автомобіля підтверджує інший час - 19:15, вважає, така суперечність ставить під сумнів достовірність протоколу та правильність зафіксованих у ньому обставин. У матеріалах справи відсутні відомості про вручення водію другого примірника протоколу або його відмову від отримання. Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, щодо якої його складено. Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі роз`яснюються її права і обов`язки, про що робиться відмітка у протоколі. Однак водію не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право не свідчити проти себе, право на захист, право знайомитися з матеріалами справи, подавати клопотання та користуватися правовою допомогою.

В судовому засіданні переглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, що містяться на диску, який додано до протоколу, та з яких убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, назвали ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі у лікаря нарколога, нащо останні спочатку погодився пройти огляд на місці зупинки, а коли працівники поліції принесли газоаналізатор драгер останній відмовився виходити з автомобіля та відмовився від проходження огляду. Працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак водій відмовився від проходження огляду. На запитання працівників поліції чому відмовляється, повідомив що працівники поліції ніхто, відмовився виходити з транспортного засобу. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній відмовився. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що від керування транспортним засобом відсторонений. Від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами останній відмовився.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши позицію захисника Малиневського О.А., дослідивши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 11.07.2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, переглянувши відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження представника ОСОБА_1 адвоката Малиневського О.А. про те, що у матеріалах справи відсутні відомості про вручення водію другого примірника протоколу або його відмову від отримання, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак останній категорично відмовився від проходження огляду, відмовився виходити з автоомобіля та знайомитися з протоколом і отримувати копію протоколу.

Посилання сторони захисту на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовується переглянутим відеозаписом з якого вбачається, що працівники поліції повідомили останньому, що він не може далі керувати транспортним засобом, що відсторонений від керування транспортним засобом.

Твердження представника ОСОБА_1 , адвоката Малиневського П.П. про те, що у протоколі зазначено час зупинки - 21:15, тоді як відеозапис із поліцейського автомобіля підтверджує інший час - 19:15, що така суперечність ставить під сумнів достовірність протоколу та правильність зафіксованих у ньому обставин, не спростовують обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО