Справа № 291/1090/25
Провадження №3/291/640/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Федорчук І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 смт. Ружин Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

10.09.2025 до Ружинського районного суду Житомирської області надійшла справа №291/1090/25 (провадження №3/291/640/25) відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

10.09.2025 до Ружинського районного суду Житомирської області надійшла справа №291/1088/25 (провадження №3/291/639/25) відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справ, дані адміністративні справи доцільно об`єднати в одне провадження для одночасного розгляду.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №444353 від 05.09.2025 водій ОСОБА_1 05.09.2025 о 13:50 год у с.Вчорайше по вул. Шевченка керував автомобілем ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , який має технічну несправність, а саме відсутні зовнішні світлові прилади.

Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 31.4.3.в. ПДР, за що ч.1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №444337 від 05.09.2025 неповнолітній ОСОБА_1 05.09.2025 о 13:50 год у с.Вчорайше по вул. Шевченка керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами.

Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту п. 2.1.а ПДР, за що ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився, згідно з поданою ним заявою просив проводити розгляд матеріалів у його відсутності, вину у вчиненому визнає, просить суворо не карати.

Водночас, факт вчинення адміністративних правопорушень та вина ОСОБА_1 , у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджується матеріалам справи: даними протоколів про адміністративне правопорушення від 05.09.2025, рапортами, поясненням порушника та іншими матеріалами.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Винність неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведена поза розумним сумнівом наявними в матеріалах справи доказами.

Під час складення протоколів інспекторами поліції повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, протоколи складено уповноваженими особами, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Водночас, згідно зі ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Тож, указана норма закріплює право суду, а не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Як уже було зазначено судом, згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд ураховує, що неповнолітній ОСОБА_1 перебуває у віці, коли в особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас, особливості вікової психології неповнолітніх дають змогу обмежитися щодо таких осіб порівняно більш м`якими заходами, достатніми для забезпечення їх виправлення і перевиховання. Суспільство не має права висувати до неповнолітніх такі самі суворі вимоги, як до своїх дорослих членів.

Необхідність виокремлення спеціальних норм про адміністративну відповідальність неповнолітніх обумовлена принципами справедливості та гуманізму. Враховуючи біологічні, психологічні та соціальні характеристики неповнолітніх, закон передбачає особливості притягнення їх до адміністративної відповідальності, звільнення від відповідальності, призначення адміністративного стягнення та специфічні заходи впливу. Ця позиція базується на міжнародно-правових актах, зокрема Декларації прав дитини, у Преамбулі якої зазначається, що неповнолітні, у зв`язку з їх фізичною і розумовою незрілістю, потребують спеціальної охорони і захисту, зокрема, належний правовий захист. Особливості вікової психології неповнолітніх дають змогу обмежитися щодо таких осіб порівняно більш м`якими заходами, достатніми для забезпечення їх виправлення і перевиховання. Суспільство не має право висувати до неповнолітніх такі самі суворі вимоги, як до своїх дорослих членів. Тому часто щодо неповнолітніх достатніми є міри виховно-педагогічного, а не карального характеру.

Згідно ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зважаючи на наведене, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу неповнолітнього ОСОБА_1 , а також того, що будь-яких негативних наслідків від вчиненого правопорушення не настало, суд дійшов висновку, що до неповнолітнього ОСОБА_1 можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що дієвим запобіжником від вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень в подальшому, буде застосування до нього заходу впливу, передбаченого ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Керуючись 13, 24-1 ч. 2 ст. 36, ч.1 ст.121, ч. 2 ст. 126, 251, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Справи №291/1090/25 (провадження №3/291/640/25), №291/1088/25 (провадження №3/291/639/25) відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти №291/1090/25 (провадження №3/291/640/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи впливу передбачені п. 2 ст.24-1 КпАП України у вигляді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області, протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Федорчук