Дата документу 23.10.2025Справа № 552/7857/25
Провадження № 3/554/1974/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Злобинець Д.О.,

прокурора Острійчука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з УСР в Полтавській області ДСР НПУ (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 38) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням п?ятнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної ради в м. Полтаві від 29.10.2024 № «Про затвердження списку присяжних» ОСОБА_1 включено до списку присяжних Київського районного суду м. Полтави. Згідно з довідкою про виконання/невиконання обов?язків присяжних у Київському районному суді м. Полтави ОСОБА_1 виконував обов?язки присяжного у суді 24.12.2024 року. Однак, ОСОБА_1 , будучи присяжним Київського районного суду міста Полтави, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 1 ст. 45 зазначеного закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування, а саме: лише о 21:24 год. 01.04.2025 подав на офіційний сайт НАЗК щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що вперше виконував обов?язки присяжного, був обізнаний про вимоги законодавства у сфері запобігання корупції, у тому числі своєчасного подання декларації. Зокрема, йому телефонували з Київського районного суду міста Полтави та повідомляли про необхідність подання щорічної декларації за 2024 рік до 01.04.2025 року. Із цього він зрозумів, що 01.04.2025 року є останнім днем, коли можна подати вказану декларацію, що він і зробив. Однак, наразі він розуміє свою помилку, провину визнає, щиро розкаюється у скоєному, просить врахувати, що він вперше виконував обов?язки присяжного, до цього із декларуванням ніколи не стикався, прострочив строк подання декларації менше ніж на 24 години, а тому просить обмежитися усним зауваженням.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_1 винним за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та притягти його до адміністративної відповідальності, призначивши штраф в сумі 100 НМДГ, що становить 1700 грн.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами, наданими до протоколу про адміністративне правопорушення №406 від 16.09.2025 року, особою, якою складено протокол, а саме: рапортом про реєстрацію; пояснення ОСОБА_1 ; супровідним листом ДСР; листом НАЗК з додатками; запитом УСР в Полтавській області; листом ТУ ДСА в Полтавській області від 27.05.2025 №03/2758/2025 вих.; рішенням Київської районної ради від 29.10.2024; списком присяжних; запитом УСР в Полтавській області; листом ДОЗ Полтавської міської ради від 26.05.2025 №01-08-02.2-13/991-08; запитом УСР в Полтавській області; листом Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2025 №ЕП-343/01-14/2025-вих.; рішенням Київської районної ради від 29.10.2024; списком присяжних; повідомленням Київського районного суду м. Полтави та довідкою про виконання обов?язків присяжного ОСОБА_1 ; щорічною декларацією ОСОБА_1 за 2024 рік з веб-сайту НАЗК.

Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Виходячи із диспозиції частини першої статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Рішенням п?ятнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Київської районної ради в м. Полтаві від 29.10.2024 № «Про затвердження списку присяжних» ОСОБА_1 включено до списку присяжних Київського районного суду м. Полтави.

Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжні виконують обов?язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону. Відповідно до пункту 6 ч. 7 ст. 56 Закону присяжні повинні виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб?єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов?язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , виконуючи обов?язки присяжного Київського районного суду м. Полтави, відповідно до п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб?єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов?язаних з корупцією.

Згідно з довідкою про виконання/невиконання обов?язків присяжних у Київському районному суді м. Полтави ОСОБА_1 виконував обов?язки присяжного у суді 24.12.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 27 Розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про запобігання корупції», з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами 7-14 статті 45 цього Закону).

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 , виконуючи обов?язки присяжного Київського районного суду м. Полтави, зобов?язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2024 рік, не пізніше 31.03.2025.

Київським районним судом м. Полтави рекомендованим листом за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 направлялося повідомлення від 14.11.2024 за вих. №01-20/343/2024 присяжному ОСОБА_1 про роз?яснення вимог Закону України «Про запобігання корупції» в частині поширення вимог Закону на присяжних.

Київським районним судом м. Полтави рекомендованим листом за місцем фактичного проживання направлялося повідомлення від 24.02.2025 за вих. №01-38/10/2025 присяжному ОСОБА_1 про необхідність подання щорічної декларації за 2024 рік в строк до 01 квітня 2025.

Однак, відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 лише о 21 год. 24 хв. 01.04.2025 подав до Реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, тобто несвоєчасно.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (за період з 01.01.2025 по 02.04.2025) ОСОБА_1 вперше зайшов до Реєстру лише о 20 год. 41 хв. 01.04.2025, подання документа підтверджено кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП), документ подано о 21 год. 24 хв. 01.04.2025.

Згідно з листом Департаменту охорони здоров?я Полтавської міської ради від 26.05.2025 №01-08-02.2-13/991-08 ОСОБА_1 у період з 01.01.2025 по 31.03.2025 за медичною допомогою не звертався, на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебував.

Отже, поважних причин для несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, у ОСОБА_1 не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі «Коробов проти України від 21.07.2011, Європейський суд з прав людини, зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій фактів.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що сукупність зібраних у справі доказів, які є належними, допустимими та достовірними і поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.

Згідно з висновками Верховного Суду (лист від 09.04.2021 № 1089/0/2-21, абз. 1, 2 сторінки 7) виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об?єктивних та суб?єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов?язане з корупцією як сукупність об?єктивних та суб?єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи в вищевикладеного, датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією слід вважати дату несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, тобто 01.04.2025 року, а датою виявлення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 16.09.2025 року.

Згідно ч.4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією відносно ОСОБА_1 строк, передбачений ч.4 ст. 38 КУпАП, не сплив.

Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Упримітці до цієї статті не вказано на неможливість її застосування при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Законодавство також не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини.

Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам.

Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Для застосування усного зауваження та звільнення від відповідальності не потрібно спеціального зазначення про таку можливість в акті про відповідальність за конкретний вчинок.

Призначення усного зауваження здійснюється на розсуд посадової особи, що вирішує справу відповідно до оцінки нею всіх обставин провини й особистості порушника.

У зв?язку із цим посадова особа зобов?язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Обставинами, що пом?якшують відповідальність ОСОБА_1 визнаються: визнання провини, щире каяття, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є правопорушенням, пов?язаним з корупцією, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за даний вид правопорушення, повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному, що визнається обставинами, які пом?яшкують його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, самі обставини вчинення ним правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вперше виконував обов?язки присяжного, а отже з необхідністю декларування стикнувся вперше, добросовісно помилявся у строках подання декларації, вважаючи, що 01.04.2025 року ще може подати декларацію, строк, на який він прострочив встановлений законодавством термін подання декларації становить менше 24 годин, а також ту обставину, що вчинене ним діяння хоча й містить в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, однак внаслідок конкретних обставин справи не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, не призвело до настання будь-яких тяжких наслідків, а отже суд приходить до висновку, що правопорушник усвідомив протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що він не буде більш допускати такої поведінки, тому вважає можливим в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до нього заходів адміністративного впливу, звільнивши його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Оскільки судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, тому з нього судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 22, 23, 33, ч.1 ст. 172-6, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: Аліна СМЕТАНІНА