Справа № 539/4532/25
Провадження № 3/539/1125/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року місто Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області 12 лютого 1997 року) за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2025 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2025 року серії ВАД № 394554 зазначено, що 09 серпня 2025 року близько 19.00 год на АДРЕСА_2 ОСОБА_1 умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої тещі, а саме: образив та висловився ненормативною лайкою, чим завдав шкода її психічному здоров`ю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2025 року серії ВАД № 394554 ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд адміністративної справи в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначив: «з протоколом не згіден». В графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Потерпіла ОСОБА_2 у поданих до правоохоронних органів поясненнях підтвердила обставини, викладені у протоколі.

У поданих до правоохоронних органів поясненнях від 12 серпня 2025 року ОСОБА_1 , який проживає у квартирі АДРЕСА_1 вказував, що його колишня теща ОСОБА_2 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_3 , на постійній основі провокує його на неправомірні дії. Так 09 серпня 2025 року близько 19.00 год ОСОБА_1 ішов до свого помешкання, де біля будинку знаходилася його колишня теща, яка займалася власними справами, у свій бік ОСОБА_1 від ОСОБА_2 почув нетактовне висловлювання, тому відповів у її бік також нецензурною лайкою, на що остання почала голосно кричати та викликати поліцію. Тілесних ушкоджень він нікому не наносив, не душив та за одяг не хватав, лише у відповідь висловився нетактовною лайкою. Чому ОСОБА_2 викликала працівників поліції йому не відомо.

24 вересня 2025 року ОСОБА_1 до канцелярії суду подав клопотання про закриття провадження у справі. У клопотанні підтвердив, що дійсно проживає в одному під`їзді з колишньою тещою ОСОБА_2 , з якою у нього 09 серпня 2025 року виник конфлікт.

Зазначав, що протокол не містить відомостей про його конкретні діяння, якими могла бути завдана шкода психічному і фізичному здоров`ю потерпілої. Він вважає, що в його діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, так як під домашнє насильство, зокрема фізичного і психологічного характеру, яке утворює склад цього адміністративного правопорушення, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється фізичні ушкодження, емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному або фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї. На підставі викладеного просив клопотання задовольнити, а провадження закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Вказував, що не вчиняв відносно колишньої тещі ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру. Чому поліцейські склали протокол не розуміє.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Водночас викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2025 року серії ВАД № 394554 обставини не знайшли свого підтвердження за результатом судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені статтею 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 , які полягали у сварці з колишньою тещою, не утворюють самі по собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, оскільки в ході складання протоколу можливість настання шкоди психологічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 встановлена не була.

Самі по собі образи не формують собою домашнє насильство та не утворюють склад адміністративного правопорушення, за виключенням випадків, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 3 частини першої Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно пунктом 14 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Отже, домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Тобто, факт вчинення конфлікту, навіть між особами, визначеними Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», сам по собі не обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було виключно повідомлення та заява ОСОБА_2 .

З наявних у справі даних в їх сукупності вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які доводяться один одному колишніми зятем та тещою, мав місце саме конфлікт на побутовому підґрунті, який не містить ознак домашнього насильства у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відтак відсутні підстави для висновку, що у ОСОБА_1 був наявний умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Сама по собі емоційна розмова і з`ясування стосунків між учасниками конфлікту, які раніше перебували у родинних відносинах, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій за які передбачена адміністративна відповідальність та його невід`ємні складові частини повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних та допустимих доказів.

Отже, особа, яка складала протокол, повинна ретельно з`ясувати обставини події (конфлікту) у обох учасників, відшукати можливих свідків події та, у сукупності зі з`ясованими обставинами та здобутими доказами на їх підтвердження, визначитися чи дії особи завдали шкоди психічному здоров`ю, чи могли завдати таку шкоду, а також чи такі дії чинили психологічне або фізичне насильство.

Таким чином, до протоколу долучені лише письмові пояснення потерпілої та ОСОБА_1 , однак з їх аналізу неможливо беззаперечно дійти висновку про те, що в діях останнього є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 23, 173-2, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду в порядку, визначеному статтею 294 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. М. Пилипчук