Справа № 461/6421/25 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л. Д.
Провадження № 33/811/1328/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю прокурора Яреми О.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Слотила Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2025 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2025 року, закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушеннями.

Зазначає, що до завершення строку подання декларації, вона вчасно подала декларацію кандидата на посаду, яка за формою та змістом є ідентичною щорічній декларації, та яка повною мірою містить відомості, що підлягають декларуванню за звітний 2023 рік.

Крім того, жодних належних інструкцій чи офіційних роз`яснень від уповноваженої особи, яка відповідає за контроль подачі декларації, з питань запобігання корупції щодо порядку та строків подання щорічної декларації вона не отримала. Начальником відділу не було доведено до її відома відповідної інформації.

Також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних про форму вини, про наявність прямого умислу у неї на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та не містить доказів на підтвердження такого умислу.

Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому справа підлягає закриттю.

ОСОБА_1 , захисник Слотило Р.В. в суді апеляційної інстанції уточнили апеляційні вимоги, просили звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. ОСОБА_1 свою вину визнала вказала, що не мала на меті приховати майно, вперше вчинила адміністративне правопорушення й щиро розкаялася у вчиненому.

Заслухавши доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінки і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону до таких суб`єктів віднесені, зокрема, головний спеціаліст відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Таким чином до вказаних осіб належить і ОСОБА_1 , яка несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та її дії містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №616 від 06 серпня 2025 року, складеного оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Макогоном Ю.Р.; повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 12 червня 2025 року №47-06/51206-25; поясненнями ОСОБА_1 від 15.07.2025; послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_2 ; копією щорічної декларації ОСОБА_1 , копією наказу №80/03 від 16.01.2024 про призначення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення за ст. 22 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином ОСОБА_1 , яка будучи спеціалістом відділу організації роботи та розвитку персоналу у Львівській області Управління персоналу Західого міжрегіонального управління Міністерсвта юстиції, була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, в період з 00:00 години 01 січня 2024 року до 00:00 години 01 квітня 2024 року.

Однак ОСОБА_1 подала відповідну декларацію 05 квітня 2024 року о 13:13 год.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Водночас, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суддя суду першої інстанції не в повній мірі урахував дані особи-порушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, характер та обставини правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, хоч із запізненням 5 днів, така подала декларацію, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, перше місце праці особи, що на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень, окрім як до тих, що визначенні в примітці до ст. 22 КУпАП (Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.).

Тобто законодавець не ввів заборону на застосування ст. 22 КУпАП у справах, передбачених ст. 172-6 КУпАП.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, відсутності суспільної шкоди його діяння, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає можливим застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП та звільнити останню від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, й можливістю обмежитися усним зауваженням.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Виходячи з вищенаведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 284 КУпАП орган (посадова особа) у справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.