Справа № 605/359/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2025 рокум.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Лелик О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працездатного, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі адвокатки Солонинки С.П.,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 24.08.2025 року о 12:22:55год. в м. Підгайці на вул. Мазепи керував транспортним засобом марки «Hundai Tucson» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різких запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув повторно, причин неприбуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав.

16.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» від адвокатки Мотальова-Кравець Валерії Юріївни надійшли заперечення на протокол. Із заперечень вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що повідомлено співробітників патрульної поліції. Просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

В судовому засідання адвокатка Солонинка С.П. подане письмове заперечення на протокол підтримала, просила справу закрити за відсутності складу правопорушення. Додатково зазначила, що ОСОБА_1 жодних Правил дорожнього руху не порушував і причина зупинки транспортного засобу незаконна. Вказує на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і позбавлення його права керування транспортним засобом вплине на несення військової служби.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу правопорушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відеозапису з камери відеореєстратора, який був розміщений в патрульному автомобілі, зафіксовано рух транспортного засобу марки «Hundai Tucson» номерний знак НОМЕР_2 у місті Підгайці та на автомобілі не було переднього номерного знаку.

При з`ясуванні обставин поліцейським ОСОБА_1 ствердно відповів, що передній номерний знак втрачено /відеозапис 12:25:20год./.

Згідно з п.2.9 в Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для зупинення ОСОБА_1 було те, що водій керував транспортним засобом у якого був відсутній передній державний номерний знак, чим порушив п.п.2.9 в ПДР України, про що складено відповідну постанову серії ЕНА №5559483 від 24.08.2025 року, яка не оскаржувалася в установленому законом порядку /арк.спр.3/.

Адвокатка звертає увагу суду на те, що поведінка ОСОБА_1 адекватна, відповідає обстановці, а ОСОБА_1 ставиться в провину керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмову від проходження огляду останнім на визначення стану алкогольного сп`яніння. Дане твердження спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеозапису з камери реєстратора з який вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на місці водія, на запитання поліцейського відповів, що алкоголь вживав вчора, також під час розмови з поліцейським, ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі відмовився.

Так, згідно з відеозапису, яке досліджене судом, ОСОБА_1 на пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовлявся, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.08.2025 року в Бережанську ЦРКЛ.

Відсутність в акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння назви та номеру спеціального технічного пристрою, не є підставою для визнання його недопустимим доказом оскільки ОСОБА_1 не проходив огляду.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог статті 266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував, доказів оскарження дій поліцейських до суду теж подано не було. Протокол підписав на місці та отримав копію такого протоколу.

Ознаки алкогольного сп`яніння водія, зокрема, у виді запаху з ротової порожнини працівники поліції озвучували, зафіксували у протоколі про адміністративне правопорушення, тому твердження щодо їх неналежного інтерпретування не заслуговують на увагу оскільки вони суб`єктивно сприймались поліцейським та могли бути перевірені у випадку згоди водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, від його проведення він відмовився.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.

Так, дослідженими матеріалами справи, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 432719 від 24.08.2025, згідно якого ОСОБА_1 24.08.2025 року о 12:22:55 в м. Підгайці по вул. Мазепи керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різких запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. /арк.спр.1/, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію та вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння /арк.спр.9/, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів/ арк.спр.5/, рапортом працівників поліції /арк.спр.2/, які узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

Тому суд приходить висновку, що діяння ОСОБА_1 відповідають кваліфікації за частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо твердження адвокатки Мотальова-Кравець Валерії Юріївни про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмовому клопотанні заяві, то такі обставини в сукупності не спростовують провини ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432719 від 24.08.2025, такий оформлений відповідно до положень статті 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відтак, на переконання суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Так, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з вимог чинного законодавства.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі статті 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини.

Щодо твердження захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і позбавлення права керування транспортним засобом вплине на його здатність у забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, то необхідно зазначити наступне.

Так, до матеріалів справи долучено військовий квиток ОСОБА_1 та посвідчення учасника бойових дій, однак жодних доказів про те, що ОСОБА_1 несе військову службу безпосередньо з використанням своїх прав керування транспортним засобом. Окрім цього, необхідно зазначити, що суд не вправі, при визнанні особи винуватою за частиною 1 статті 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605 грн.60 коп.

Керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Терноп.обл/Терноп.обл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0019001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня постановлення постанови.

Строк позбавлення спеціального права обчислювати з дня постановлення постанови.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя: О. М. Лелик