Номер провадження3/205/4364/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду з Відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №860461 від 21.08.2025 ОСОБА_1 02.08.2025 о 12:29 за адресою: м. Дніпро, пров.Парусний, 7, у приміщенні магазину «Аврора» здійснив дрібну крадіжку на загальну суму 140,83 грн.

На підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення уповноваженою особою до протоколу долучено такі матеріали:

-рапорт інспектора-чергового ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про реєстрацію вказаного правопорушення, згідно якого 17.08.2025 на лінію 102 надійшла заява про те, що у магазині «АВРОРА» за адресою: м. Дніпро, пров.Парусний, 7, 17.08.2025 о 16:00 затримали систематичного крадія, є відеофіксація крадіжок;

-рапорт дільничного офіцера поліції ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про вчинення ОСОБА_1 дрібної крадіжки,

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.08.2025 від ОСОБА_2 , яка просить вжити заходів до особи, яка в період з 16.07.2025 по 08.08.2025 за адресою: м. Дніпро, пров.Парусний, 7, здійснювала дрібну крадіжку майна, що належить ТОВ «Вигідна покупка» (АВРОРА),

-пояснення ОСОБА_2 про вчинення крадіжок невстановленою особою у магазині «АВРОРА» за адресою: м. Дніпро, пров.Парусний, 7;

-пояснення ОСОБА_1 , який відмовився від їх надання,

-документ під назвою «Попередній перелік товарів» із зазначенням вартості товарів,

-копію паспорта ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, надав суду письмові пояснення з текстом «Вину визнаю».

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи повідомленою належним чином про час та місце судового розгляду, до суду не з`явилась, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суддя дійшов таких висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив, що в порушення зазначених норм у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення уповноваженою особою не зазначено усіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення: не вказано, який саме товар було викрадено, його кількість та ціну.

Відсутні у матеріалах справи й докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 .

Так, у рапорті інспектора-чергового про реєстрацію вказаного правопорушення йдеться про наявність відеофіксації крадіжок, проте такі записи уповноваженою особою не вилучено та суду не надано.

Інші ж докази свідчать про вчинення правопорушення невідомою особою.

Разом з тим, суд визнає неналежним доказом документ під назвою «Попередній перелік товарів», оскільки він складений не на бланку конкретного підприємства, не містить зазначення посади, прізвища та підпису посадової особи, що його склала, печатки підприємства тощо.

Також суд зауважує на те, що із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не зрозуміло, яке відношення має ОСОБА_2 до викраденого майна, та чому її залучено потерпілою у справі.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення на предмет його обґрунтованості, суд констатує, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено ОСОБА_1 , жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень, у наданих суду матеріалах відсутні докази, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи. Згідно вказаного протоколу свідки до справи не залучались, дані щодо здійснення технічного відеозапису у протоколі відсутні, відеозапис у магазині не вилучено.

Оцінюючи зазначені докази, суд також бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд також зауважує, що визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не є беззаперечним доказом і за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом такого порушення.

Отже, враховуючи відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність у суду права самостійно редагувати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, є недоведеним, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 38, ст.51, ст.247, 251, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.51 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно