21.10.2025 Провадження по справі № 3/940/550/25 Справа № 940/1496/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 403101 від 26.07.2025 року вбачається, що 26.07.2025 року в 11 годин 05 хвилин в м. Тетієві по вул. Дібрівська, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому медичному закладі категорично відмовився, про відповідальність був неодноразово попереджений, чим водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення категорично заперечив та пояснив, що 26.07.2025 року близько 11 години він перебував на парковці по вул. Дібрівська, 22 в м. Тетієві поблизу автомобіля KIA RIO. Поруч зупинився автомобіль поліцейських, які попросили його пред`явити документи, оскільки страховий поліс на автомобіль не відображався у базі, а потім поліцейський запропонував йому пройти огляд алкотестером Драгер на місці у зв`язку з начебто виявленням ознак алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, відразу пройшов огляд і результат показав 0,00 проміле. Після цього, ігноруючи результати огляду, поліцейський почав наполягати на проходженні ще одного огляду, але вже на стан наркотичного сп`яніння, для чого потрібно було їхати в лікарню. Такі дії поліцейського ОСОБА_1 вважав порушенням і пояснив, що не бажає їхати до лікарні, оскільки нічого забороненого не вживав. Таке спілкування тривало декілька хвилин, після чого один з поліцейських різко сказав, що їм треба їхати на терміновий виклик, поліцейські сіли в автомобіль і просто поїхали, а ОСОБА_1 залишився біля свого автомобіля. При цьому поліцейські не складали і не вручали ОСОБА_1 ніяких документів, нічого не роз`яснювали, а просто поїхали. В подальшому ОСОБА_1 з судової повістки дізнався, що на ного був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який перебуває на розгляді у суді. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з грубим порушенням як процедури огляду, так і порядку складання та вручення йому направлення на огляд, акту огляду та протоколу, фільсифікацією відомостей в складених поліцейським документах, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки пройшов його газоаналізатором, не відмовлявся від підпису в протоколі та у направленні на огляд, так як навіть не знав про складання вказаних документів.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Тарнавський В.А. підтримав доводи ОСОБА_1 , заявив клопотання про витребування з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області відеозаписів, що відповідають часу складання протоколу, зазначеному в постанові та допиту як свідка поліцейського, що складав матеріали, яке визнане обґрунтованим та задоволене судом.

Згідно відповіді від 10.09.2025 за підписом командира т.в.о. батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області А. Міщука, до суду було надіслано ті ж відеозаписи, які раніше вже були долучені до протоколу, при цьому причин неподання саме запитуваних відеозаписів не надано.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка поліцейський 2 взводу 1 роти батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області капрал поліції Кравчук С.Ф. після уточнення обставин справи повідомив, що 26.07.2025 року в 11 годин 05 хвили в м. Тетієві по вул. Дібрівська, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки у водія були певні ознаки сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд спочатку на стан алкогольного, а потім і на стан наркотичного сп`яніння, проте водій відмовився від проходження огляду в лікарні саме на стан наркотичного сп`яніння. Також свідок повідомив, що планував скласти на місці зупинки протокол на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду за участі порушника, роз`яснити йому права, вручити направлення на огляд, проте їм надійшов терміновий виклик на іншу подію, тому згідно наказу МВС №357 від 27.04.2020 вони відразу поїхати з напарником за вказаним викликом, а порушник напевно залишився там, де його зупинили, але матеріали щодо ОСОБА_1 поліцейський почав складати, коли ще їхав на інший виклик, а завершив вже після повернення з виїзду о 12 год. 15 хв. Протокол та направлення на огляд ОСОБА_1 дійсно при ньому не складались, йому не вручались, права та обов`язки не роз`яснювались, оскільки місце знаходження порушника на момент початку та завершення складання протоколу та інших документів було невідоме, тому поліцейський помилково зазначив у протоколі та направленні на огляд, що ОСОБА_1 начебто відмовився від підпису. Також свідок пояснив, що відеореєстратор на службовому автомобілі та бодікамери інколи працюють з технічними збоями, що мало місце в цій конкретній ситуації, а тому відеозаписи за половину дня саме 26.07.2025 року тобто в час, коли складався протокол, не збереглись, тому надати їх і не було можливості. Крім того свідок не зміг пояснити, чому у направленні на огляд ним зазначено саме час 11 год. 05 хв. 26.07.2025 року, що вочевидь не відповідає дійсності, оскільки це час початку спілкування поліцейського з ОСОБА_1 . Також свідок повідомив, що не мав наміру порушувати права особи, а сама ситуація була нетиповою, тому при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Тарнавського В.А., допитавши як свідка поліцейського ОСОБА_2 , переглянувши відеозаписи, долучені до протоколу, суд дійшов до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Разом з тим, переглянуті відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які є об`єктивними доказами у справі, вказують на те, що поліцейські 26.07.2025 року починаючи з 11 години 01 хвилин починають спілкування з ОСОБА_1 біля автомобіля KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема, з приводу відсутності в базі інформації про страховий поліс на автомобіль. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а тому в цій частині його доводи щодо відсутності на відео доказів керування, оскільки моменту зупинки транспортного засобу немає, суд оцінює критично.

Надалі, згідно відеозаписів, поліцейський пропонує ОСОБА_1 «легенько продутись», на що останній погоджується, проходить огляд і результат огляду озвучує поліцейський 0,00 проміле та запитує, чи згодна особа з результатом.

Після цього поліцейський каже «Я согласєн, що ви не п`яні, алкоголю ви не вживаєте», однак запитує у ОСОБА_1 « А що взагалі, трохи, ви пасмурний дуже?», на що ОСОБА_1 відповідає, що «косив зранку 3 години підряд» і відразу після цього поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані обставини свідчать про те, що поліцейський взагалі не озвучував, які саме ознаки наркотичного сп`яніння в особи були ним виявлені перед тим, як пропонувати пройти ще один огляд саме на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, а також з огляду на відсутність на відеозаписах ознак відповідної поведінки ОСОБА_1 , суд критично оцінює зазначення поліцейським у протоколі ознак наркотичного сп`яніння, начебто виявлених у ОСОБА_1 , а саме наявність звужених зіниць очей, що не реагують на світло, вираженого тремтіння пальців рук, поведінки, що не відповідає обстановці.

Крім того, до протоколу долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, складений поліцейським ОСОБА_3 , згідно якого у графі результати огляду зазначено, що огляд не проводився, від підпису відмовився. Водночас, згідно протоколу ЕПР1 №403101 від 26.07.2025 та відеозапису ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки пройшов вказаний огляд приладом Драгер.

Відтак, поліцейський у разі кваліфікації дій ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, був зобов`язаний скласти саме акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не алкогольного, в якому і зазначити результати огляду, зокрема і відмову особу від його проходження. Оскільки вказаних вимог поліцейський не дотримався, суд критично оцінює як доказ долучений до протоколу акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, складений поліцейським Коханським В.С.

Крім того, в протоколі зазначено, що до нього додається, зокрема відео з реєстратора 70 mai, проте відеозаписи з вказаного пристрою відсутні на диску, долученому до протоколу, не надані суду на запит за клопотанням сторони захисту.

Також з огляду на показання допитаного як свідка поліцейського ОСОБА_2 , вказані записи саме за пів дня 26.07.2025 не збереглись через технічні проблеми реєстратора, що ставить під сумнів можливість їх зазначення, як доказу, що доданий до протоколу.

Крім того, в матеріалах справи міститься 2 примірника протоколу ЕПР1 № 403101 від 26.07.2025, а також 2 примірника направлення на огляд водія, що з врахуванням встановлених в ході розгляду обставин та показань поліцейського, підтверджує не лише факт складання ним протоколу та інших документів без участі ОСОБА_1 , але і не вжиття заходів щодо подальшого вручення чи направлення останньому принаймні примірника протоколу.

Натомість, поліцейський фактично визнав, що вніс як до протоколу, так і до направлення на огляд та акту огляду недостовірні дані про те, що ОСОБА_1 начебто відмовився від підпису, у тому числі і в пункти протоколу щодо роз`яснення прав, а також щодо отримання примірника відповідного протоколу.

Більш того, наявні у матеріалах справи 2 примірники направлення на огляд водія транспортного засобу, складені поліцейським Коханським В.С. 26.07.2025 начебто об 11 год 05 хв. суттєво відрізняються один від одного тим, що у графі найменування закладу охорони здоров`я, куди направляється особа, в першому зазначено КНП Тетіївська центральна лікарня, а в другому примірнику - КНП Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня», що також ставить під сумнів належне оформлення вказаних документів, які мають суттєве значення для оцінки обставин справи.

Зрештою, залишення поліцейським місця зупиненого ним же транспортного засобу та місця ініційованого ним проведення огляду особи до його повного завершення, без складання протоколу, при чому без будь-якої конкретизації для особи її подальших дій (залишатись на місці зупинки, прибути до відділення поліції чи слідувати за поліцейським), без відсторонення особи від керування, без вилучення посвідчення водія, а також наступне складання протоколу, направлення на огляд та акту огляду в іншому місці за очевидної відсутності особи, щодо якої вони складаються, навіть у зв`язку з виниклою необхідністю поліцейському терміново їхати на інший виклик, без подальшого роз`яснення особі її прав, без вручення примірника складеного протоколу, без вручення примірника направлення очевидно свідчать про те, що поліцейським не було дотримано як самої процедури проведення огляду, так і вимог законодавства щодо процедури складання відповідних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлену відсутність доказів категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, порушення процедури огляду, а саме її очевидне не завершення, складання протоколу, акту огляду, направлення на огляд без участі особи, не вручення відповідних документів особі, не роз`яснення прав ОСОБА_1 , внесення до протоколу та інших документів недостовірних відомостей щодо його підпису про відмову від проходження огляду та від отримання направлення та самого протоколу, відсутність відео з реєстратора 70 mai, вказаного як додаток до матеріалів справи, а також наявність інших сумнівів щодо обставин справи у сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 130, 245, 247, 251, 252, 254, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк