Провадження № 33/801/1032/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2025 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з неї в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Не погодившись з цією постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Р.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння, однак протягом тривалого часу не могла достатньо сильно продути пристрій «Драгер» через те, що сильно замерзла, хоча, як зазначає адвокат, вона відповідально робила все від неї залежне, щоб виконати встановлену законом процедуру проходження відповідного огляду.

Адвокат Чернілевська Р.В. зауважує, що суд першої інстанції ніяким чином не обґрунтував за якими саме ознаками судом було встановлено імітацію ОСОБА_1 продування приладу «Драгер» та якими критеріями керувався, констатуючи факт того, що ОСОБА_1 лише вдавала, що намагається пройти огляд на стан сп`яніння. На переконання скаржника, такий висновок суду першої інстанції базується лише на припущеннях.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що навіть після кількох невдалих спроб продути прилад «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в неї не було відібрано жодних біологічних зразків та не запропоновано пройти саме медичний огляд на стан сп`яніння.

Крім того, захисник ОСОБА_1 стверджує, що у наявних в матеріалах справи відеозаписах відсутній значний проміжок часу, тобто відеофіксація велась не безперервно.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2024 року о 02 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул. Сонячній 3 в м. Вінниці керувала транспортним засобом марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася у лікаря-нарколога в КП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», висновок № 1040 від 23.11.2024 року, чим порушла п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 883023 від 23.11.2024 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 2).

Направленням водія на огляд до медичного закладу КП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» з метою виявлення стану сп`яніння від 23.11.2024 року, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (а.с. 3).

Висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1040 від 23.11.2024 року, в якому вказано про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду (а.с. 4).

Рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Дениса Кравчука від 23.11.2024 року, в якому зазначено, що 23.11.2024 року о 02 год. 15 хв. було зупинено транспортний засіб «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з якою було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду ОСОБА_1 в медичному закладі відмовилася (а.с. 5).

Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факти зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 6).

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)(п. 6 розділу І Інструкції).

За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, повинна не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовуються наявними у справі доказами, зокрема з відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що працівником медичного закладу було запропоновано водієві пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодилась. Працівник медичного закладу, розпакувавши мундштук та прикріпивши його до приладу, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд. При цьому, ОСОБА_1 , неодноразово виявляючи начебто згоду на проходження огляду, лише зовнішньо вдавала його проходження, про що свідчать характерні звукові сигнали газоаналізатора та неодноразові коригування дій ОСОБА_1 працівником медичного закладу задля відображення реального результату огляду та цифрового показника приладу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що з відеозапису можна встановити, що дії ОСОБА_1 були направлені на створення обставин неможливості отримання результатів відповідного огляду. За наявності таких дій з боку ОСОБА_1 , її згода (бажання) на проходження огляду, - нівелюються, а лише озвучування такої згоди за відсутності відповідних дій на її реалізацію свідчить про відмову від проходження огляду.

Досліджений судом відеозапис є інформативним і не вказує на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції або працівників медичного закладу, ОСОБА_1 роз`яснено її права, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Апеляційний суд критично ставиться до тверджень сторони захисту, що наявні у справі відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним і не повним.

Обставини, що утворюють склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, цими відеозаписами зафіксовані в достатньому обсязі, з яких встановлено, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Натомість варто зазначити, що допустимість відеозапису оцінюється судом в сукупності із іншими наявними у справі доказами, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання на те, що відеофіксація здійснювалася не безперервно не спростовує факту, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в силу ст. 255 КУпАП складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, зафіксованими на відеозаписі.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було. Ніяких доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Твердження скаржника про те, що навіть після кількох невдалих спроб продути прилад «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в неї не було відібрано жодних біологічних зразків та не запропоновано пройти саме медичний огляд на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують увагу та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, така особа направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 7, 8 розділу IIІ Інструкції обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Згідно з п. 12, 13 вказаного розділу предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З огляду на наведене нормативно-правове регулювання, проведення лабораторних досліджень є обов`язковим лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, тоді як підставою для проходження огляду ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння та самий огляд проводився з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення невдалого огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», у зв`язку із ухиленням ОСОБА_1 від проходження такого огляду, вона наполягала на відібранні у неї будь-яких біологічних зразків середовища для проведення лабораторних досліджень на стан алкогольного сп`яніння.

Встановлені обставини повністю спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи та свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, доводи апелянта спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.

Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук