Справа № 455/1971/25
Провадження № 3/455/1113/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2025 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Клімченко М.І., розглянувши матеріали справ, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Скадовськ Херсонської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , притягався до адміністративної відповідальності постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.08.2025 за частиною 1 статті 204-1 КУпАП,

за частиною 2 статті 204-1, частиною 2 статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 19.09.2025 о 18:00 год., спільно з громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польща поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 415 прикордонного знаку, на відстані 300 м від лінії державного кордону, територія Хирівської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області, внаслідок чого, 19.09.2025 був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто, вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

Крім того, 19.09.2025 о 18:00 год. ОСОБА_1 , спільно з громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 415 прикордонного знаку, на відстані 300 м від лінії державного кордону, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б), законну вимогу прикордонного наряду зупинитись не виконував та вдався до втечі, в подальшому, після здійснення 2 попереджувальних пострілів вгору з 9 мм ПМ, був затриманий складом прикордонного наряду «Прикордонний патруль» за спробу незаконного перетину державного кордону України з України в Республіку Польща. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12 статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто, вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185-10 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення до суду надано письмову заяву, в якій ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнав, щиро каявся. Крім того, дав згоду проводити розгляд справ про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 204-1 та частиною 2 статті 185-10 КУпАП без його участі.

Судом виконані усі необхідні дії щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на практику, викладену в рішеннях ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 та у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

Суд, з урахуванням положень статті 268 КУпАП, відповідно до якої присутність особи при розгляді справ за статтею 204-1 та статтею 185-10 КУпАП не є обов`язковою, а також беручи до уваги, що процесуальні можливості провести судовий розгляд справи за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вичерпані, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним з основних доказів для встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи в його вчиненні та встановлення інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що передбачено положеннями статті 251 КУпАП.

Крім визнання своєї вини, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводиться такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №009168Е від 19.09.2025, складеним відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 204-1 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №009485Е від 19.09.2025, складеним відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 185-10 КУпАП, протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 19.09.2025, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 19.09.2025, рапортами першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) ОСОБА_3 від 19.09.2025 про вчинення адміністративних правопорушень, письмовою заявою ОСОБА_1 від 19.09.2025, постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 204-1 КУпАП, довідкою про результати опитування 2-х громадян України з додатками.

Положеннями статті 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Крім того, відповідно до пункту 12 статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право, зокрема, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 204-1 та частиною 2 статті 185-10 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності судом не встановлені.

Разом із цим, відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про застосування вимог статті 36 КУпАП в частині накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, і вважаю, що оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним суддею одночасно, то їх слід об`єднати в одне провадження, і об`єднаній справі надати ЄУН 455/1971/25 (провадження №3/455/1113/2025), а стягнення необхідно накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне (за тяжкістю адміністративного стягнення) правопорушення з числа вчинених, тобто, в межах санкції частини 2 статті 204-1 КУпАП.

Враховуючи, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, також беручи до уваги наявність обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, установлених санкцією частини 2 статті 204-1 КУпАП, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки такі відсутні, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у статті 23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 6, 23, 33, 36, 40-1, 185-10, 204-1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи ЄУН 455/1971/25 (провадження №3/455/1113/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 204-1 КУпАП та ЄУН 455/1972/25 (провадження №3/455/1114/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 185-10 КУпАП, надати об`єднаній справі надати ЄУН 455/1971/25 (провадження №3/455/1113/2025).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених частиною 2 статті 204-1 та частиною 2 статті 185-10 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

- за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 204-1 КУпАП штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

- за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185-10 КУпАП штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривеньв дохід держави.

Остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення, відповідно до вимог статті 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул. Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф, відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови, відповідно до статті 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя М.І. Клімченко