ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/340/25 Справа № 694/753/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Смовж О. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 11 березня 2025 року о 19.50 год в м. Звенигородка по вул. Героїв Небесної Сотні, 79, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Meriva д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на записуючий пристрій боді-камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновок щодо його огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція).

Вказує, що в протоколі вказано місце вчинення правопорушення: Звенигородка, вул. Героїв Небесної Сотні, 79В, а це адреса медичного закладу, а зупинили його в с. Озірна. Крім цього він стверджував, що не відмовлявся від проходження медичного освідування в медичному закладі, що стверджується відеозаписом, що міститься в матеріалах справи і пропонував поліцейському взяти в нього аналізи біологічних зразків для встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння, але йому в цьому відмовили.

Не погоджується зі змістом висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 березня 2025 року, де вказано, що він відмовився від огляду.

Зауважує, що в зв`язку із захворюванням та протипоказанням тривалої ходьби визнав факт вживання безалкогольного пива і просив суд не позбавляти його прав на керування, щоб він мав можливість працювати та рухатися на автомобілі.

Зазначає, що в суді першої інстанції вказував, що працівники поліції зупинили його незаконно і безпідставно, але суд першої інстанції дану обставину не взяв до уваги і не надав їй правової оцінки в оскаржуваній постанові.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їхньому змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268862 від 11 березня 2025 року, в цей день о 19.50 год в м. Звенигородка по вул. Героїв Небесної Сотні, 79, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Meriva д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на записуючий пристрій боді-камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 ПДР.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Утім наявні докази у справі: рапорт ст. дільничного офіцера поліції сектору ДОП Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області Снісара С.О, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 березня 2025 року, диск з відеозаписом не підтверджують вину особи.

Правовий аналіз законодавства про адміністративні правопорушення дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що патрульні поліцейські у ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, через що тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

В медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на газоаналізаторі.

Утім ОСОБА_1 не зміг цього зробити, як випливає з його пояснень при проходженні огляду та доводів апеляційної скарги, в силу фізіологічних особливостей через захворювання.

Вказані дії ОСОБА_1 щодо неможливості пройти огляд на газоаналізаторі, поліцейськими були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погодився суд першої інстанції.

Проте апеляційний суд зауважує, що в даному випадку відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не є явною та очевидною

Поведінка ОСОБА_1 , який погодився на огляд у закладі охорони здоров`я, не свідчить про його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Незважаючи на неможливість проходження огляду на газоаналізаторі та пропозиції ОСОБА_1 надати зразки біологічного матеріалу на дослідження (сечі), або інші (альтернативні) зразки біологічного середовища, відповідні дії лікаря не були здійснені.

Основою медичного висновку з питання станів, пов`язані зі споживанням алкоголю, повинні бути дані всебічного медичного огляду. Після його завершення проводиться відбір повітря, що видихається або біологічних рідин організму для дослідження їх на наявність алкоголю.

Як медичним працівником, так і судом не враховано положення пунктів 12, 13 розділу ІІІ Інструкції, відповідно до яких предметом дослідження біологічного середовища можуть бути не лише сеча, але й слина та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. У разі неможливості в обстежуваної особи взяти зразки вищевказаних біологічних середовищ для дослідження використовується кров.

Апеляційний суд зауважує, що згідно з приписами Інструкції проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю не є неодмінними, адже такі дії обов`язкові тільки у разі дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Утім, за наявності у особи волевиявлення щодо дослідження біологічного середовища або крові, що свідчить про його бажання пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, лікарем не визначено підстав для відмови у проведенні дослідження такого середовища особи, яка оглядається.

За таких обставин у цій справі наявний розумним сумнів, що ОСОБА_1 не прагнув пройти огляд на стан сп`яніння, свідомо від нього відмовився.

Таким чином, фізіологічна неспроможність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на газоаналізаторі, у цьому випадку, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 умисно ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 не була спрямована на фактичну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того в матеріалах справи відсутні відомості про проведення лікарем відповідних досліджень, з метою встановлення такого стану: дослідження вегетативно-судинні реакції, рухову сферу; вимірювання пульсу і атмосферного тиску тощо.

Отже вказане ставить під сумнів виконання поліцейськими та лікарем відповідного закладу охорони здоров`я положень п. 4, 5, 18 розд. ІІІ Інструкції.

З урахуванням наведеного неможливо зробити висновок, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, через що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук