Справа № 504/3301/25
Номер провадження 3/504/1905/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025с-ще Доброслав

Cуддя Доброславського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Доброславського районного суду Одеської області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2025 серії ВАД 305574, 09.08.2025 близько 21.30 год. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, здійснила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого свекра ОСОБА_2 , внаслідок чого вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

До протоколу додано: електронний рапорт від 09.08.2025 року за повідомленням на лінію 102 ОСОБА_2 про те, що невістка поводить себе агресивно, б`є все навколо; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.08.2025 року, пояснення ОСОБА_2 від 11.05.2025 року; відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, на яких зафіксовано факт прибуття працівників поліції на виклик ОСОБА_2 за адресою його проживання, який повідомив що його невістка перебуває в неадекватному стані, зачинилась у будинку, а також зафіксовано в будинку, де проживає ОСОБА_1 обірвані шпалери зі стін, розкидані речі та розбитий телевізор.

На адресу суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Кочурова А.О. надійшло заперечення на протокол, в якому останній зазначає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався конфлікт, після якого вона під впливом негативних емоцій пошкодила шпалери, індукційну плиту, деякий посуд та холодильник, та насправді насильство було вчинено відносно самої ОСОБА_1 , однак працівники поліції не розібралися в мотивах конфлікту та не встановили справжньої потерпілої особи, до того ж на відеозаписах доданих до матеріалів справи не зафіксовано вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства та процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, таким чином конфлікт між невісткою та свекром не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї, у зв`язку із чим захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

В судовому засіданні захисник Кочуров А.О. зазначив, що ОСОБА_1 вину свою у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнає, оскільки вказаного правопорушення не вчиняла.

Свідок ОСОБА_3 під час судового засідання, що відбулось 24.09.2025 року пояснила, що вона приїхала на день народження до своєї подруги ОСОБА_4 - дочки ОСОБА_2 , де була й ОСОБА_1 , яка вживала горілку і запивала пивом, з приводу чого вони їй зробили зауваження, після чого на вулицю вийшов її малолітній син та вони попросили ОСОБА_1 одягнути його, однак вона їх проігнорувала, та через деякий час ОСОБА_1 почала кричати нецензурною лайкою та вибігла на вулицю, після чого забігла в будинок та почала все там трощити. На уточнююче запитання суду в адресу кого ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою, свідок відповіла, що ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою на адресу всіх присутніх. На запитання захисника адвоката Воронцової Я.В. чи ображала ОСОБА_1 свого свекра ОСОБА_2 , відповіла, що ОСОБА_1 кидалась на Віку доньку ОСОБА_2 та коли він її почав захищати, виражалась нецензурною лайкою. Вони намагались її заспокоїти, однак вона все одно поводила себе агресивно. На запитання захисника адвоката Кочурова А.О. відповіла, що вона особисто бачила, як ОСОБА_1 агресивно себе поводила та кидалась на ОСОБА_2 та його доньку. Також повідомила, що ОСОБА_1 в будинку проживає разом зі своїм чоловіком, який на даний час проходить військову службу, та свекром ОСОБА_2 , речі, які ОСОБА_1 зламала в будинку належать ОСОБА_2 , це їй відомо з його слів.

Свідок ОСОБА_5 під час судового засідання, що відбулось 24.09.2025 року пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_2 , вони святкували її день народження у батька ОСОБА_2 , де була ОСОБА_1 , яка почала ображати її, її батька та брата, після чого вона намагалась підпалити машину її батька. Свідок зробила їй зауваження, однак остання не реагувала та вдарила її, після чого ОСОБА_1 забігла в будинок та почала там все «розносити», закрилась у будинку, дитина також знаходилась в будинку. В подальшому, вони викликали працівників поліції та швидку допомогу. На уточнене запитання суду, чи надавалась медична допомога ОСОБА_2 , остання відповіла, що не надавалась та на стан здоров`я не скаржився.

Потерпілий ОСОБА_2 під час судового засідання, що відбулось 06.10.2025 року пояснив, що коли до нього приїхала дочка, він почув крики. Коли вийшов, побачив, що ОСОБА_1 почала всіх ображати, коли він їй зробив зауваження, вона і на його адресу почала виражатись нецензурною лайкою. Потім остання зникла, а згодом люди, які проїжджали повз повідомили, що в нього горить в середині машина. Після цього, він погасив вогонь в середині автомобіля. В подальшому ОСОБА_1 почала поводити себе агресивно по відношенню до його дочки, після чого пішла до будинку, замкнулась там та почала там все громити, після чого він викликав поліцію. На запитання захисника адвоката Кочурова А.О. кому належить автомобіль, ОСОБА_2 відповів, що автомобіль належить ОСОБА_1 . На запитання суду повідомив, що ОСОБА_6 в будинку проживає останні чотири місяці, ремонт в будинку робив він.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_6 під час судового засідання, що відбулось 06.10.2025 року пояснила, що вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення вона не визнає, зазначивши, що вона повернувшись додому побачила на подвір`ї п`яну компанію, пішла до будинку та почала вкладати дитину спати, однак музика лунала дуже гучно, вона вийшла зробити зауваження, після чого в неї з ОСОБА_5 виник конфлікт. В цей момент прийшов свекор ОСОБА_2 та почав її ображати, говорив їй, що вона тут свого нічого не має, вона злякалась та побігла в машину, де сиділа курила. Автомобільне сидіння випадково загорілося від недопалка, проте пожежу неї було локалізовано та припинено, з допомогою іншої жінки. Потім ОСОБА_5 та ОСОБА_2 підійшли до неї та почали на неї кричати, вона пішла до будинку. В будинку вона розбила холодильник, плиту та телевізор, які вона сама купувала та пішла спати, оскільки довідалася про те, що її чоловік її обманув, щодо спільного майна. Після чого вона почула як вибивають вікно, вона злякалась та втекла з будинку. В подальшому прибула поліція, склали протокол, через деякий час приїхала швидка медична допомога та запропонувала допомогу, на що вона повідомила, що допомога їй не потрібна. Зранку вона із сином поїхали звідти. На запитання суду чи вживала вона нецензурну лайку по відношенню до ОСОБА_2 відповіла, що не виражалась, та алкогольні напої в той день не вживала, навпаки свекор ображав її.

Адвокатом ОСОБА_2 Воронцовою Я.В. долучено до матеріалів справи фотознімки, ня яких зображено пошкоджене майно в будинку та зірвані шпалери зі стін, та порізана шина автомобіля, а також відеозаписи, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 розкидає та ламає в будинку речі, фрагмент розмови ОСОБА_1 з працівником поліції, а також відео фіксація розкиданих та зламаних речей в будинку.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого та його адвоката, а також свідків у даній справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку, про необхідність закриття провадження по справі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: суть адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд не має правових підстав для виходу за межі протоколу про адміністративне правопорушення, доповненням обставинами, яких в протоколі не відображено.

Відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі Закон, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, закон вирізняє психологічне насильство від насильства економічного.

Вказані різновиди насильства є формами такого, можуть існувати, як кожне окремо, так і в сукупності, в залежності від обставин справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2025 серії ВАД 305574, 09.08.2025 близько 21.30 год. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, здійснила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого свекра ОСОБА_2 , внаслідок чого вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Про вчинення насильства економічного ОСОБА_6 в протоколі не вказано.

З урахуванням наведеного, працівниками поліції не виявлено і протоколом не зафіксовано будь-якої іншої форми домашнього насильства, що мала місце над потерпілим, окрім насильства психологічного.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В протоколі про адміністративне правопорушення, що переданий на розгляд суду жодним чином не розкрито, які ж саме дії, які були вчинені ОСОБА_1 є психологічним насильством і які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В ході судового розгляду, потерпілий та його представник вказували, що такими діями є як словесні образи потерпілого ОСОБА_1 , так і пошкодження його майна.

Суд вважає доведеним, що 09.08.2025 близько 21.30 год. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 висловлювалась нецензурною лайкою відносно потерпілого та інших осіб, незважаючи на надані ОСОБА_1 пояснення у судовому засіданні, оскільки вказані обставини підтверджуються показаннями свідків та потерпілого, письмовими поясненнями останніх, що надані під час збору доказів у справі.

Разом із тим, диспозиція статті 173-2 КУпАП (у редакції Закону України 22.05.2024 № 3733-IX) передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Правопорушення визначене ст. 173-2 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом, наслідком вчинення котрого є заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а тому орган поліції зобов`язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначити конкретно в чому саме полягало психологічне насильство (словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, тощо), а також вказати яка шкода заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілого.

Отже, відповідно до національного законодавства, з урахуванням внесених змін до ст. 173-2 КУпАП, домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. При цьому, сама по собі сварка осіб, без застосування насильства, та без настання жодних відповідних наслідків, не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, наявність обов`язкових наслідків, зазначених у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме не вказано про завдану шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що є обов`язковою ознакою порушення.

Судом встановлено, що після виниклого конфлікту словесної лайки та образ ОСОБА_1 зачинилась у місці свого проживання. При цьому, потерпілий, який є особою чоловічої статі по прибуттю працівників поліції, не висловлював жодних нарікань на стан свого психологічного здоров`я, не вказував про будь-яку психологічну шкоду, що могла йому бути завдана ОСОБА_6 , не виказував страху, невпевненості, через образи невістки. Будь-яких доказів, що у постраждалої особи виникли побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, була спричинена емоційна невпевненість потерпілому нездатністю захистити себе, після нецензурної лайки його невістки, матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять і будь-яких доказів завдання фізичної шкоди ОСОБА_6 своєму свекру. Вказаних обставин не зафіксовано в жодному доказі, що долучений до справи.

Фотознімки та відеозаписи, надані адвокатом Воронцовою Я.В., також не містять доказів вчинення саме психологічного насильства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , оскільки стосуються виключно фактів пошкодження ОСОБА_1 відповідного майна.

Дійсно, ОСОБА_1 , в день події, було пошкоджено майно в будинку за її місцем проживання, що не заперечується усіма учасниками справи.

Разом з тим, докази пошкодження майна не є доказами вчинення саме психологічного насильства, щодо потерпілого, оскільки по по-перше такі факти не зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а по друге ОСОБА_1 було пошкоджене майно, в місці свого ізольованого від потерпілого проживання. При цьому, потерпілий в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 проживала окремо, разом із внуком, в будинку, що належить потерпілому близько чотирьох місяців до події. Автомобіль, який міг бути підпалений (навмисно чи ненавмисно) ОСОБА_1 , також належить останній, чого учасники не заперечували. З цих підстав, пошкодження майна ОСОБА_1 , яким вона тривалий час одноосібно володіла, без претензій зі сторони потерпілого на таке майно, за відсутності доказів належності такого майна саме потерпілому, не може утворювати психологічного насильства, щодо останнього.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.173-2, 247, 251, 252, 256, 278, 279, 283, 284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя А. В. Якимів