Справа №581/281/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сізов Д. В.
Номер провадження 33/816/839/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А. та захисника Єланського О.Г. в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Єланського О.Г. на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.05.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.05.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 10.04.2025 о 08.50 год по вул. Сумська у с. Панасівка Роменського району Сумської області керував автомобілем марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, порушивши своїми діями пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

З таким рішенням суду не погодився захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. та подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.05.2025 скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 просив закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначав, що:

1) в матеріалах справи немає акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

2) в матеріалах справи немає направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

3) прилад, на якому « ОСОБА_2 » пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не є спеціальним технічним засобом та до матеріалів справи не додано сертифікат відповідності і свідоцтво про його повірку;

4) на долученому до матеріалів справи відео немає: факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту зупинки цього авто, працівники поліції не представились та не показали свої службові посвідчення, більше того не роз`яснили ОСОБА_1 передбачені ст. 268 КУпАП права та з відео не видно що з участю ОСОБА_1 складався протокол;

5) в протоколі не вказано даних про технічний запис на який здійснювалося відео;

6) не підтверджені доказами причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника Єланського О.Г., який апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі відносно ОСОБА_1 просив закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 10.04.2025 о 08.50 год по вул. Сумська у с. Панасівка Роменського району Сумської області керував автомобілем марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, порушивши своїми діями пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 295944 від 10.04.2025, який складено відносно ОСОБА_1 та в якому викладена сутність вчиненого адміністративного правопорушення. Протокол відповідає положенням ст. 256 КУпАП;

- відеоматеріалами з реєстратора поліцейських, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі.

Також судом першої інстанції було допитано поліцейського ОСОБА_4 який пояснював, що він із своїм колегою здійснював патрулювання на службовому автомобілі. Побачивши, що на зустріч рухається автомобіль, водій якого не пристебнутий паском безпеки, вони розвернулися і поїхали за ним. Після зупинки вказаного автомобіля, він вийшов із службового транспортного засобу, підійшов до водія, в салоні окрім водія більше нікого не було. Виявивши у водія почервоніння очей та характерний запах алкоголю з порожнини рота, ними було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, однак водій відмовився. За наслідками відмови ними було складено протокол за вчинення правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. За порушення Правил дорожнього руху щодо не використання ременів безпеки, ними було винесено усне попередження, постанова не складалася.

Положеннями п. 2.5 ПДР України встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, висновок викладений в постанові Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.05.2025 про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на місці зупинки та в найближчому медичному закладі у встановленому законодавством порядку, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Аналізуючи доводи скарги захисника апеляційним судом встановлено, що вони виступали предметом оцінки суду першої інстанції та їм судом надана повна та правильна оцінка та з нею суд апеляційної інстанції погоджується.

Так, захисник стверджував, що в матеріалах справи немає акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та немає направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є безпідставним, оскільки як правильно зауважив суд, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 не передбачено, що копія направлення має бути вручена особі, щодо якої передбачається проведення огляду. Крім того, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає вручення копії направлення на проведення огляду на стан сп`яніння особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, воно лише є підставою для проведення відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Таким чином, оскільки огляд водія на стан алкогольного сп`яніння не проводився ні на місці зупинки транспортного засобу, ні у закладі охорони здоров`я у зв`язку з його відмовою від такого огляду, у працівників поліції були відсутні підстави для складання, як акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і направлення на проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Також захисник стверджував про те, що прилад, на якому « ОСОБА_2 » пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не є спеціальним технічним засобом та до матеріалів справи не додано сертифікат відповідності і свідоцтво про його повірку, до чого суд апеляційної інстанції також відноситься критично та знову ж таки звертає увагу апелянта на правильність висновку суду першої інстанції де суд слушно зауважив на тому, що «Dragger Аlсоtest 6810» встановленим до нього спеціальним вимогам відповідає та при тому, що оскільки огляд на стан сп`яніння за допомогою зазначеного вимірювального засобу не здійснювався, тому вказане питання дійсно не є предметом доказування.

Щодо відсутності у матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювання алкоголю в організмі «Dragger Аlсоtest 6810» то як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою зазначеного вимірювального засобу не проходив та надати такі документи не вимагав, тому відсутні підстави для дослідження відповідності приладу технічним вимогам.

Щодо відсутності у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом то їх також апеляційний суд вважає надуманими, оскільки, як правильно зазначив суд, з долученого до матеріалів відео вбачається, що під час спілкування з поліцейськими та складання ними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодного разу не повідомив їм про те, що він не керував автомобілем та не надавав з цього приводу жодних письмових пояснень і в самому протоколі. Навпаки водій вказував про те, що він повертається з командировки та дуже поспішає, на вимогу поліцейських ним було пред`явлено технічний талон транспортного засобу та посвідчення водія, видане на його ім`я.

Щодо не роз`яснення під час складання протоколу поліцейськими ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема права на правову допомогу то вказане також дійсності не відповідає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 295944 від 10.04.2025 містить підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що в протоколі не вказано даних про технічний запис на який здійснювалося відео і це на думку захисника є істотним порушенням вимог закону. Як правильно наголосив суд ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо відсутності підстав для зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, що на думку захисника не тягне за собою відповідальності і у разі виявлення інших правопорушень після їх вчинення, то вказане також є безпідстанвим, оскільки причини зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не підлягають доказуванню у справі.

Разом із цим, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, згідно із наявним у справі відеозаписом, ОСОБА_1 не оспорював на місці зупинки транспортного засобу законності такої зупинки, зауваження з цього приводу під час оформлення адміністративного матеріалу, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, він не подавав.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.05.2025, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Єланського О.Г., на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.