Справа №581/182/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бутенко Д. В.
Номер провадження 33/816/840/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Маківського В.В., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маківського В.В. на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, громадянина України, уродженця с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. зі позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 13 березня 2025 року близько 09 год. 05 хв. в с. Берестівка по вул. Сумська, керував автомобілем марки «CITROEN BERLINGO», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Alcotest 6820» із позитивним результатом 0,36 % проміле алкоголю в повітрі.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Маківський В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 травня 2025 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що долучений до протоколу відеозапис не є безперервним, та не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Окрім цього, працівники поліції не повідомивши ОСОБА_1 виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, відразу запропонували останньому пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу.

Перед початку проходження огляду, працівники поліції в супереч вимогам чинного законодавства не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду та надали для продуття вже відкритий мундштук газоаналізатора «Alcotest 6820».

З урахуванням вище викладеного, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням правил використання технічного приладу Драгер «Alcotest 6820», результат тесту отриманий в такий спосіб не можна вважати належним та допустимим доказом перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, так як є об`єктивні сумніви щодо таких результатів за умови використання для огляду не запакованого мундштука.

Окрім вказаного порушення, апелянт звертає увагу на те, що працівниками поліції не було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Так, на долучених відеозаписах вбачається, як працівники поліції відмовляють водію в проїзді до медичного закладу, аргументуючи тим, що в лікарні такий самий прилад, який також покаже аналогічні результати.

Таким чином, судом першої інстанції не надано належної оцінки долученим доказам, а тому постанова підлягає скасуванню із закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що 16 травня 2025 року суддя першої інстанції обмежився проголошенням вступної і резолютивної частини постанови, повний текст судового рішення виготовлено 19 травня 2025 року, а сторонам надіслано лише 20 травня 2025 року.

Тому, враховуючи викладене, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зі захисником Маківським В.В., які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Липоводолинського районного суду Сумської області, 28 травня 2025 року, адвокатом Маківським В.В. було подано апеляційну скаргу на поставу судді суду першої інстанції від 16 травня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає постановлення судом лише резолютивної частини судового рішення, а повний текст постанови було направлено захиснику 20 травня 2025 року.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маківського В.В. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 травня 2025 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 13 березня 2025 року серії ЕПР 1 № 269979;

- роздруківки приладу «Alcotest 6820» від 13 березня 2025 року, відповідно якого рівень алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становив 0,36 % проміле;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджено згода ОСОБА_1 із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Alcotest 6820»;

- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, чітко вбачається, як 13 березня 2025 року близько 09 год. 05 хв. в с. Берестівка по вул. Сумська, зупинився автомобіль «CITROEN BERLINGO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Працівники поліції повідомили водія про те, що він керував автомобілем із не пристебнутим ременем безпеки.

Під час спілкування із водієм ОСОБА_1 , працівники поліції виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.

Перед початку огляду, працівники поліції здійснили тестовий замір повітря газоаналізатора «Alcotest 6820», який показав покажчик 0 та запропонували ОСОБА_1 продути прилад.

Перший раз, через сильний подих останнього, газоаналізатор не зміг показати результати, після чого водію запропоновано продути повторно, результат якого прилад показав 0,36% проміле алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 .

Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не висловлював.

Працівники поліції запропонували проїхати до медичного закладу, пояснюючи процедуру проходження медичного огляду, який проводиться також із застосуванням аналогічного пристрою та перепитали, чим бажає останній їхати до лікарні.

Проте, ОСОБА_1 відмовився їхати до найближчого закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема долучений відеозапис спростовує доводи апелянта про не роз`яснення ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я. Вказаний доказ підтверджує дотримання працівниками поліції порядку проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, на відеозаписі зафіксовано оголошення водієві ОСОБА_1 виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння працівниками поліції, які самостійно визначають наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, ОСОБА_1 детально роз`яснено порядок продуття газоаналітора «Alcotest 6820», та на запитання останнього щодо проходження медичного огляду, працівники поліції повідомили можливість пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, де також використовуються аналогічні технічні засоби. Проте, водій відмовився від медичного огляду та не заперечував із висновком проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, про що ним було проставлено підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вимоги апелянта на те, що відеозапис не є безперервним, апеляційний суд оцінює критично, оскільки КУпАП не містить застережень щодо мінімального чи то максимального обсягу відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності, та містить фіксацію подій, що підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, за допомогою засобів відеозапису поліцейськими зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, висловлення на його адресу вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння, із відмовою прослідувати до медичного закладу, що спростовує твердження захисника про недопустимість відеозапису, як джерела доказу.

Доводи апелянта про використання працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відкритого мундштука газоаналізатора «Alcotest 6820», не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису вбачається, що до проведення огляду ОСОБА_1 було проведено пробний забір повітря, та не виявлено парів алкоголю в приладі, тому результат огляду останнього не викликає у суду апеляційної інстанції сумнівів у його достовірності. Окрім цього, слід зауважити, що водій погодився із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціального технічного засобу та відмовився їхати до медичного закладу.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Маківському В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 травня 2025 року.

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 16 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маківського В.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.