ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/1502/24 Головуючий 1 інстанції: Литвинов А.В.
Провадження №33/818/460/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційними скаргами особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,захисника Литвина А.Б. на постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23 січня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 02 лютого 2024 року о 20 годині 35 хвилин за адресою: м.Харків, вул.Мар`їнська, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «НAVAL H6», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Литвин А.Б. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу «НAVAL H6», номерний знак НОМЕР_1 ; не вручили направлення на огляд; не залучали свідків; не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорти інспекторів О.Рибалко, В.Безбородова не є безперечними доказами по справі. Наголосив, що 05 лютого 2024 року ОСОБА_1 самостійно в ТОВ «ОН ЛАБ» та в медичній лабораторії «Аналітика» пройшов тестування на виявлення наркотичних речовин, результати тестів - негативні. Посилається на те, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння. Вважає, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не містять відображення цілісної картини події і обстановки.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення, рапорти інспекторів О.Рибалко, В.Безбородова, направлення та відеозаписи не є безперечними доказами по справі. Вказав, що поліцейські законних підстав для зупинки його автомобіля не мали, свідків не залучали. Зазначив, що не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Наголосив, що самостійно пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння та отримав довідки про відсутність в його біологічних зразках наркотичних речовин. Вважає, що не мав ознак наркотичного сп`яніння.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 29 січня 2025 року.

Твердження ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Позиції учасників апеляційного провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 тазахисник Литвин А.Б., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була призначена до розгляду на 23 квітня 2025 року.

23 квітня 2025 року захисник Литвин А.Б. подав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було перенесено на 21 травня 2025 року.

21 травня 2025 року захисник Литвин А.Б. подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року.

Судове засідання було відкладено на 02 липня 2025 року.

02 липня 2025 року захисник Литвин А.Б. подав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було перенесено на 06 серпня 2025 року.

06 серпня 2025 року захисник Литвин А.Б. подав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року.

Судове засідання було відкладено на 27 серпня 2025 року.

27 серпня 2025 року захисник Литвин А.Б. подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було перенесено на 01 жовтня 2025 року.

30 вересня 2025 року захисник Литвин А.Б. подав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року та з його зайнятістю в іншому судовому засіданні у Полтавському апеляційному суді.

Судове засідання було відкладено на 22 жовтня 2025 року.

22 жовтня 2025 року захисник Литвин А.Б. подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року.

Враховуючи, що розгляд цієї справи за клопотанням захисника Литвина А.Б. переносився шість разів, у зв`язку з чим апеляційний розгляд справи не знаходить свого вирішення протягом шести місяців, суд апеляційної інстанції, з урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків розгляду провадження, вважає, що захисник зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розумних строків розгляду справи.

Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Згідно матеріалів справи Таргонський Б.О. з дня надходження справи до Харківського апеляційного суду не здійснив ніяких дій щодо виявлення зацікавленості результатів апеляційного перегляду справи, клопотань не подавав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Литвина А.Б., оскільки всі засоби процесуального характеру для реалізації права учасників процесу на участь в судовому засіданні здійсненні в повному обсязі.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтами в їх апеляційних скаргах не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №901821 від 02 лютого 2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП О.Рибалко; рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП В.Безбородова; дані відеозаписів з реєстратора службового автомобіля патрульної поліції; дані відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції.

Доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Литвина А.Б. про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу «НAVAL H6», номерний знак НОМЕР_1 , є необґрунтованими.

Відповідно до рапортів інспекторів патрульної поліції О.Рибалко, В.Безбородова танаданих відеозаписів з нагрудних камер патрульних автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через наявність інформації про перебування водія транспортного засобу «НAVAL H6» в стані наркотичного сп`яніння (а.с.5, 6, диск 1261 ААО 801821, відеозапис export-bm8do.mp4 23 хв. 30 с.).

Відповідно до п.п.2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) ; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Литвина А.Б. про відсутність ознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я підтверджується наданими відеозаписами (диск 1261 ААД 801821, відеозапис export-bm8do.mp4 01 год. 42 хв. 46 с.).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам п.12 розділу ІІ вищевказаної Інструкції.

Твердження ОСОБА_1 та захисника Литвина А.Б. про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з приписів ч.2 ст.266 КУпАП, залучення свідків не є обов`язковим, якщо під час проведення огляду особи поліцейський застосовує технічний засіб відеозапису.

Невручення співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, саме по собі не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляди на стан наркотичного сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводився з порушенням вимог ч.4 ст.266 КУпАП, зокрема: після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду; за відсутності поліцейського; уповноваженою посадовою особою не здійснювалася відеофіксація огляду і свідки не залучалися.

За таких обставин, довідки про відсутність в біологічних зразках ОСОБА_1 наркотичних речовин не можуть бути визнані доказами в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, а тому апеляційний суд визнає їх недопустимими.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтами не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Клопотання захисника Литвина А.Б. про відкладення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням в Другому апеляційному адміністративному суді рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року залишити без задоволення, оскільки рішення, постановлене в порядку адміністративного судочинства, не може бути покладено в основу постанови у справі про адміністративне правопорушення внаслідок різних критеріїв доказування, передбачених КУпАП та КАС України.

Клопотання захисника Литвина А.Б. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.38 КУпАП з моменту вчинення адміністративного правопорушення встановлені строки на протязі яких може бути накладено адміністративне стягнення, а не з моменту набрання законної сили постанови суду.

З матеріалів справи вбачається, що події правопорушення мали місце 02 лютого 2024 року, а тому на момент розгляду справи судом строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КУпАП, не закінчилися.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції було накладено адміністративне стягнення в межах передбаченого ч.6 ст.38 КУпАП однорічного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для задоволення клопотання захисника Литвина А.Б. відсутні.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційних скаргах, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23 січня 2025 року.

Апеляційні скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,захисника Литвина А.Б. - залишити без задоволення, а постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня