Номер провадження 3/521/5105/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Жекової А.О., розглянувши в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР №411309 від 03.08.2025 року, вбачається, що 03.08.2025 року о 18 год. 40 хв. в м. Одесі, по вул. Мельницька, 32, було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «SUBARU LEGACY», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП.

09.10.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від захисника ОСОБА_1 адвоката Бабіча В.І. надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у яких адвокат просить суд: визнати вказаний вище протокол та додані до нього матеріали недопустимими; закрити провадження в адміністративній справі №521/14439/25 відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, за доводами захисника, ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, з огляду на що, провадження у справі потребує закриття, оскільки факту керування транспортним засобом працівниками поліції не встановлено та не доведено. Вказані пояснення судом долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Також, 23.10.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від захисника ОСОБА_1 адвоката Бабіча В.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у якому захисник просить суд закрити провадження в адміністративній справі №521/14439/25 відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, за доводами клопотання, захисник зауважив, що у матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 ; направлення на медичний огляд з метою встановлення факту алкогольного сп`яніння складено 03.08.2020 року, в той час, як протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності складено 03.08.2025 року. Клопотання судом долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , який надав усні пояснення щодо обставин справи та його захисник адвокат Бабіч В.І. просили закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у даному разі відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України, письмові пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Бабіча В.І., суд приходить до такого.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, під час судового розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, переглядаючи відео, надане з ПВР поліцейських №474569 судом встановлено, що відеозапис розпочинається о 18 год. 39 хв. з моменту розмови поліцейського з особою, без верхнього одягу, який пояснив, що вжив пляшку пива, відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (об 18 год. 43 хв.). В подальшому, під час пропозиції йому підписати протокол, особа відмовився його підписувати, оскільки не вважає себе винним, бо його автомобіль є припаркованим біля будинку матері, та таким автомобілем він не керував. Крім того, судом із наявного у матеріалах справи відеозапису встановлено, що у присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення направлення на медичний огляд до медичної установи не складалося. В подальшому, як вбачається з відео, особі роз`яснюються його права, передбачені Конституцією України та КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що на відеозаписі саме він, та він дійсно взагалі не керував транспортним засобом, а вийшов з дому змінити запчастину в ньому, авто було припарковане, двигун вимкнено.

Таким чином, з наданого Управлінням відеозапису судом встановлено лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інших належних та допустимих доказів наданих Управлінням патрульної поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 (відеозаписів з відеореєстратору службового автомобіля, пояснень свідків, тощо) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Разом з тим, в судовому засіданні досліджено інші наявні у матеріалах справи письмові докази, а саме: довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, довідка Управління патрульної поліції про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не піддавався, направлення на медичний огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.08.2020 року, складного працівником поліції.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факту керування останнім транспортним засобом під час перебування його з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції такого факту достеменно встановлено та зафіксовано не було.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню не лише факт наявності такої відмови, а й наявність факту керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння у особи.

За наведених обставин, у конкретному випадку, суд виснує про те, що зазначення працівниками поліції у протоколі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння само по собі не свідчить про достовірність та може бути доведено іншими доказами.

Проте, як вже було зазначено судом за текстом даної постанови, з відеозаписів з ПВР, факту керування транспортним засобом судом не встановлено, а навпаки, встановлено факт перебування ОСОБА_1 поза межами транспортного засобу, який знаходився на відповідній відстані і від ОСОБА_1 , і від працівників поліції.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Управлінням патрульної поліції не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а тому відсутні правові підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, з огляду на що, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 потребує закриття на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Н.О. Шевчук