Дата документу 24.10.2025
Справа № 334/8556/25
Провадження № 3/334/2895/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та захисника адвоката Коломоєць І.В.,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 471635 від 02.10.2025, 02.10.2025 о 17.30 годині в м. Запоріжжя, вул. Штурмова, 9, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Клубна, при виїзді на неврегульоване перехрестя з вул. Штурмова, не надав перевагу у русі автомобілю BMW 535I, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Травмованих немає. Чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що виїжджаючи на перехрестя пересвідчився у безпеці руху, впевнившись у відсутності автомобілів, які рухались справа та зліва. Перехрестя переїжджав приблизно 10-15 секунд. Скинув швидкість транспортного засобу. Інший автомобіль не бачив. Коли виїжджав з перехрестя побачив, як зліва наближався на великій швидкості автомобіль потерпілої, який врізався в його автомобіль. Технічно неможливо було уникнути зіткнення транспортних засобів. Його пояснення не відповідають його письмовим поясненням, наданим одразу після ДТП, оскільки у той час він перебував у стані афекту.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Коломоєць І.В. подала заперечення, в якому просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та зазначила, що протокол не відповідає схемі місця ДТП, на якій відсутні будь-які дорожні знаки, які б вказували де головна чи другорядна дорога. За відсутності знаків головної дороги, поліцейські не вірно установили дані, або не вірно склали схему місця ДТП. Проїзд нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг, регулюється п. 16.12 Правил дорожнього руху, а не п. 16.11 Правил дорожнього руху. У разі якщо на зазначеному перехресті відсутні знаки головної та другорядної дороги, то поліцейські мали застосовувати правила проїзду перехрестя рівнозначних доріг. Так як протокол суперечить схемі місця ДТП, слід вважати їх неналежними доказами. Згідно з ПДР, перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Перед проїздом на перехрестя, водій повинен визначити, має він перевагу руху, чи повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються перехрещуванню дорогою. В залежності від того, чи є перехрестя рівнозначним чи нерівнозначним, регульованим чи не регульованим, - залежить порядок його проїзду. Без встановлення зазначених складових - не можливо встановити наявність порушень Правил дорожнього руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані: схема місця ДТП, яка сталась 02.10.2025 о 17.30 годині, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , фототаблиця місця події, витяг з бази даних «АРМОР».

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктивна сторона ст. 124 КУпАП полягає в умисному або необережному порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові докази, суддя приходить до висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу у русі транспортному засобу BMW 535I, державний номерний знак НОМЕР_3 , та допустив зіткнення.

При цьому суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, які суперечать іншим матеріалам справи, а саме його ж письмовим поясненням від 02.10.2025, відповідно до яких на перехресті він скинув швидкість до 15 км/год. та не пропустив транспортний засіб, який рухався з правого боку. Проте у своїх поясненнях, наданих суду, ОСОБА_1 зазначив, що перехрестя він проїжджав 10-15 секунд. Враховуючи довжину перехрестя по ходу руху автомобіля ОСОБА_1 (6 м. або 0,006 км.) та час, який він перебував на перехресті за його поясненнями (10-15 сек.) за підрахунком суду його швидкість безпосередньо перед ДТП складала від 1,44 до 2,16 км/год. (0,006 км. : 10 (15) сек.) х 3 600 сек.)).

Суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 про те, що його письмові пояснення були надані у стані афекту, оскільки такий стан не підтверджений жодним доказом, зокрема, висновком судово-психіатричної експертизи.

Також його пояснення, надані суду, суперечать письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_3 від 02.10.2025, згідно з якими вона їхала по головній дорозі вул. Штурмової, виїжджаючи на перехрестя вона побачила з лівої сторони швидко рухаючийся транспортний засіб RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , який не надав їй перевагу в русі і врізався в її автомобіль.

Крім того його пояснення суперечать схемі місця ДТП та фотознімкам з місця ДТП, відповідно до якого транспортний засіб BMW 535I, державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав наступні пошкодження передній капот, передній бампер, фара ліва та права, ліве крило, ланжерон лівий, підсилювач бамперу, лакофарбове покриття. Вказані пошкодження свідчать про те, що контакт транспортних засобів стався з передньою лівою частиною даного транспортного засобу по ходу руху транспортного засобу RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Проте згідно з поясненнями ОСОБА_1 , наданими суду, транспортний засіб під керуванням потерпілої, мав зіткнутись з його транспортним засобом або передньою центральною або передньою правою частиною.

За вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 16.11 ПДР.

Однак схемою місця ДТП, яка сталась 02.10.2025 о 17.30 годині, та схемою до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 02.10.2025 підтверджується, що перехрестя вул. Клубна та вул. Штурмова, на якому сталась ДТП за участю транспортних засобів RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_2 та BMW 535I, державний номерний знак НОМЕР_3 , є нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг, оскільки воно не регулюється світлофорами, а також дорожніми знаками 3.2.3. «Головна дорога» при в`їзді на перехрестя з вул. Штурмової, по якій рухався транспортний засіб BMW 535I, державний номерний знак НОМЕР_3 , та 2.1. «Дати дорогу» при в`їзді на перехрестя з вул. Клубна, по якій рухався транспортний засіб RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Отже у даному випадку ОСОБА_1 мало бути інкриміноване порушення п. 16.12 ПДР, відповідно до якого на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушенню, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові докази, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а саме порушення п. 16.11 ПДР, а отже в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 124, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов