Номер провадження 3/521/5613/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., за участі ОСОБА_1 , адвоката Левіна В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.08.2025 року серії ГП №143589 18.08.2025 року приблизно о 16:04 годин гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці біля будинку №46А по вул.Івана Фунтового висловлювався нецензурною лайкою на адресу інспектора патрульної поліції Лазор С.М., чим порушив громадський порядок і спокій громадян та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що з протоколом не згоден, оскільки ніяких хуліганських дій не вчиняв. Перебував з дітьми у магазині, до нього підійшли працівники поліції та стали казати, що він нібито перебуває у розшуку ТЦК, стали перевіряти документи, поводили себе зухвало, його пояснення до уваги не приймали, намагалися його затримати, змушували майже роздягнутися, тому у нього була така реакція на поведінку працівників поліції. Дійсно виражався нецензурною лайкою на адресу поліцейських під час застосування до нього фізичних дій, проте наміру порушувати громадський порядок не мав. Коли вже побачили у нього жетон військовослужбовця на його шиї, перестали пред`являти до нього претензії. Діями працівників поліції йому було завдано тілесні ушкодження. З приводу протиправної поведінки працівників поліції звернувся із відповідною заявою, за якою відомості внесені до ЄРДР. Крім того, зазначив, що ніякої шкоди поліцейським та їх транспорту не вчиняв. Просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що є інвалідом у наслідок війни, учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби.

Адвокат Левін В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи складаються лише з протоколу про адміністративне правопорушення, в якому не зазначені потерпілі та не зазначено про заподіяну будь-яку шкоду. В протоколі вказано, що до протоколу додається відео з ПВР, проте жодного відеозапису до протоколу не долучено. Таким чином, суду не надано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного у протоколі адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Крім того зазначив, що взагалі відсутні докази вчинення хуліганських дій та порушення громадського порядку, яким є суспільні відносини, у зв`язку з чим просить провадження у справі закрити. В протоколі мається відмітка, що свідкі відсутні, потерпрілих не має, тому клопотання УПП про залучення його у якості потерпілого є безпідставним.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено надані докази, серед яких протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому протокол містить посилання на відео з бодікамер, але жодних відеозаписів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту.

Отже, будь-яких інших доказів, крім протоколу, суду не надано.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не наділений повноваженнями збирання доказів у справвах про адміністративні правопорушення.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Хоча законодавство України не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, однак безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних, максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є місце вчинення, а саме - громадське місце. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства. Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Матеріали справи не містять доказів об`єктивної та суб`єктивної сторін правопорушення у вигляді дрібного хуліганства.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі ст. 254, 256 КУпАП.

Також ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суду не надано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного у протоколі адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд не наділений повноваженнями збирати докази та кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому за таких обставин суд позбавлений можливості встановити вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення.

Крім того, до суду від представника Департаменту патрульної поліції в Одеській області Некришева Є.А. надійшло клопотання про залучення Департаменту в якості потерпілого у справі. Представник Департаменту ПП в Одеській області в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

В обґрунтування вказаного клопотання представник Департаменту ПП в Одеській області зазначив, що внаслідок вчинення хуліганських дій Департамент ПП в Одеській області зазнало майнової шкоди, спричиненої ОСОБА_1 , яка виникла у наслідок пошкодження службового автомобіля.

Так, згідно ст.269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

При цьому матеріали справи, які надійшли до суду, не містять жодних відомостей про заподіяння шкоди. В протоколі про адміністративне правопорушення в частині формулювання правопорушення зазначено вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій у вигляді висловлення нецензурною лайкою на адресу інспектора патрульної поліції, чим порушено громадський порядок. Про завдання будь-якої шкоди протокол відомостей не містить. Отже обставни, на які посилається Департамен патрульної поліції, виходять за межі сформульованого у протоколі правопорушення.

Відповідно до вимог КУпАП суд не наділений повноваженнями самостійно визначати кваліфікацію адміністративного правопорушення та збирати докази.

У відповідності до практики ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Процедура залучення до справи потерпілого відноситься до компетенції органу, який склав протокол, про що зазначається у відповідній графі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №143589, складений відносно ОСОБА_1 , у відповідних графах містить позначки, що потерпілих по справі не має, а матеріальної шкоди правопорушенням не заподіяно.

Таким чином підстави для залучення у якості потерпілого Департаменту ПП в Одеській області відсутні. Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, то зазначене питання може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173, 283, 274, 284, 285 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.І. Федоренко