КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4831/2025
Головуючий в суді І інстанції Гречана С.І.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю секретаря судового засідання Діденка А.С., захисника Курінського Олександра Георгійовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Курінського Олександра Георгійовича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 06 липня 2025 року о 12:40 у м. Києві по вул. Велика Васильківська керував транспортним засобом Mercedes-Benz CLA 250 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат огляду позитивний 0,64 проміле (тест 342). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Курінський О.Г., не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 08 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, наводив мотиви суду при ухваленні оскаржуваної постанови, наводив зміст ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 254, ч. 1 ст. 256, ст. 251, 255 КУпАП, правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19 червня 2019 року в справі № 638/3490/18 про те, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зазначав, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються відеозаписами з бодікамери (ID реєстратора 471738, хронометраж 17:35, та ID реєстратора 471680, хронометраж 1:19:04). На відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 06 липня 2025 року о 12:40 не здійснював керування транспортним засобом, а просто стоїть біля поліцейських. Таким чином, ОСОБА_1 06 липня 2025 року о 12:40 не вчиняв адміністративного правопорушення.

В порушення вимог закону суд першої інстанції переклав обов`язок щодо збирання доказів на ОСОБА_1 , зазначивши, що жодних заперечень щодо факту керування автомобілем Mercedes-Benz CLA 250 ОСОБА_1 не висловлював. Можливо, ОСОБА_1 заперечень дійсно не висловлював, але факт керування транспортним засобом має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Натомість, повністю доведеним є той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 06 липня 2025 року о 12:40, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначав, що вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Наводив приписи ст. 256 КУпАП, п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1376, вказував, що в порушення зазначених норм протокол про адміністративне правопорушення не містить місця його складання (зазначено лише вул. Велика Васильківська).

Також, в протокол про адміністративне правопорушення ручкою внесено виправлення щодо номеру тесту вже після того, як ОСОБА_1 підписав зазначений протокол. Внесення виправлень є очевидним і спростовує висновки суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів про суттєві порушення законодавства, допущені поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол складено із порушенням прямої заборони на внесення виправлень, що є суттєвим порушенням.

Зазначав, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Наводив зміст ч. 3 ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості, вказував, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 з порушенням встановлених законом норм, а тому є неналежним доказом і не може бути прийнятий до розгляду.

Наголошував, що висновки суду про згоду ОСОБА_1 з результатами огляду шляхом засвідчення підписом у чеку приладу Drager Alcotest 6820 не ґрунтується на матеріалах справи. У чеку приладу Drager Alcotest 6820 не зазначено, що підписуючи його особа дає якусь згоду чи незгоду, а наявні дві графи - підпис інспектора/лікаря та підпис особи, що тестують.

Вислухавши пояснення захисника Курінського О.Г., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дотримання наведених вимог працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння судом першої інстанції перевірено.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 383081 від 06 липня 2025 року;

- результатом проведення тесту на стан алкогольного сп`янінні за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №ARНF-0028», результат огляду позитивний 0,64‰, (тест 342);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 06 липня 2025 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5155658 від 06 липня 2025 року;

- зобов`язанням ОСОБА_2 від 06 липня 2025 року;

- відеозаписами з бодікамери інспектора патрульної поліції № 471738, № 471680.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що в протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 383081 від 06 липня 2025 року внесено виправлення ручкою, а саме виправлено номер тесту спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 ARHF-0028 на «342» з № 334», а також у протоколі не зазначено місце його складання, а лише вулицю Велика Васильківська, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» -

населений пункт або географічна точка.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені процесуальні недоліки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР-1 № 383081 не є такими, що спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz CLA 250» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, а саме з 0,64 ‰, та могли б потягнути за собою закриття провадження у справі, як того просить адвокат.

Разом із тим, на а. с. 11 знаходиться рапорт на ім`я начальника УПП м. Києва від 06 липня 2025 року, у якому інспектор взводу № 3 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження ДПП доповідає, що 06 липня 2025 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР-1 № 383081 на водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП автоматична система GPS ІПНП вказала місце складання вул. Велика Васильківська без зазначення номеру будинку. Місце складання знаходиться за адресою м. Київ вул. Велика Васильківська, 111/113 (Печерський район), про що зазначено в чеку алкотесту № 342. При цьому при друкуванні протоколу ЕПР-1 № 383081 у фабулі була допущена механічна помилка, у номері тесту вказано № 324 замість № 342, просив вважати вірним № 342.

Оскільки працівник поліції не вправі після складання протоколу редагувати відомості викладені в ньому, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначений рапорт є належним документом про внесення уточнень до протоколу та має братися судом до уваги.

Як вбачається із дослідженого судом відеозапису, о 12:26 працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі у лікаря нарколога. О 12:27 ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів. З 12:37 починається процедура огляду. Після отримання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 ARHF-0028, з позитивним результатом 0,64 проміле, ОСОБА_1 не заперечував цих результатів, а лише о 12:40 зауважив, що «це небагато». О 12:42 працівник поліції усно відстороняє ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та пропонує йому шукати тверезого водія.

Крім того, о 13:10 працівник поліції додатково запропонував ОСОБА_1 проїхати на огляд до медичного закладу, на що останній відмовився (13:11 відеозапису).

Також в графі «з результатами згоден» Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 підтвердив свою згоду з результатами огляду особистим підписом.

Роздрукований тест Drager Alcotest 6820 ARHF-0028теж підписаний ОСОБА_1 .

Особа, яка проходить огляд на стан сп`яніння, на власний розсуд самостійно вирішує, чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, а доводи апеляційної скарги, що такі висновки не ґрунтуються на матеріалах справи, є безпідставними.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 06 липня 2025 року о 12:40 не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки на відеозаписах зафіксовано, що у зазначені в протоколі час і дату він не здійснював керування транспортним засобом, а просто стоїть біля поліцейських, апеляційний суд враховує наступне. Дійсно, відеозапис починається о 12:20, на початку відеозапису ОСОБА_1 знаходився на тротуарі поруч з поліцейськими, поза салоном транспортного засобу Mercedes-Benz CLA 250 д.н.з. НОМЕР_1 , о 12:25 відеозапису працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього складено постанову за керування транспортним засобом без чинного страхового поліса, в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 о 12:26 вибачився за страховий поліс, повідомив, що оплатить. Про те, що він автомобілем не керував, в ході фіксування події працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не зазначав.

Апеляційний суд враховує, що на відеозаписі не виставлені правильні відмітки часу. Разом з тим, на відеозаписі, що міститься у матеріалах справи, зафіксована процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому датою створення відеозапису на оптичному диску є 06 липня 2025 року (інформація, яка демонструється на початку відеозапису), що хронологічно узгоджується з датою скоєння адміністративного правопорушення, зазначеною в протоколі ЕПР-1 № 383081, а відсутність налаштування відміток часу на відеозаписі не спростовує встановленої судом першої інстанції вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді керування особи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, будь-яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Курінського Олександра Георгійовича залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.