П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. роглянувши матеріали справи, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого серії ЕПР1 № 444175 від 05.09.2025, 05.09.2025 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Renaut Magane" з н.з. НОМЕР_2 не був уважним за кермом, не слідкував за дорожньою обстановкою, не реагував вчасно на її зміну, здійснив в`їзд на регульоване перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 г ПДР України, що призвело до зіткнення з транспортним засобом "Ford Focus" з н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 внаслідок чого водії зазнали матеріальних збитків, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження, про що було складено протокол за ст.124 КУпАП, чим порушив п.2.3 б «Правил Дорожнього руху», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Притягуваний до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив наступне. Він ( ОСОБА_1 ) рухався з центру міста по бульвару Олександрійському у напрямку вулиці Вокзальна, рух здійснював у лівій смузі, без виконання будь-яких маневрів. Під`їжджаючи до перехрестя, помітив, що зелений сигнал світлофора почав блимати. Відстань до світлофора на той момент становила орієнтовно 2030 метрів. Швидкість руху була близько 50 км/год (плюс-мінус). Оцінивши дорожню обстановку, він ( ОСОБА_1 ). вирішив не здійснювати різкого гальмування, оскільки це могло створити небезпеку для інших учасників дорожнього руху. З цією метою він трохи додав швидкості, щоб безпечно проїхати перехрестя. Коли він ( ОСОБА_1 ) перетинав стоп-лінію, зелений сигнал ще миготів. На сам світлофор у цей момент він вже не дивився, оскільки увага була зосереджена безпосередньо на перехресті. З лівого боку він помітив автомобіль марки «Ford», який виїжджав у перехрестя. Побачивши, що водій цього автомобіля не зупиняється, він застосував екстрене гальмування, щоб уникнути зіткнення. Паралельно з ним ( ОСОБА_1 ). у правій смузі рухався автобус (маршрутний транспортний засіб), який саме від`їхав від зупинки та не набрав швидкості. Водій автобуса, очевидно, також призупинився на сигнал світлофора. Згідно з відеозаписом, який є в матеріалах справи, зазначені обставини підтверджуються.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Пакало А.В. в судовому засіданні 10.10.2025 підтримав позицію свого підзахисного, також зазначив, що його підзахисний рухався по бульвару Олександрійському у лівій смузі зі швидкістю близько 50 км/год. Під`їжджаючи до перехрестя, він ( ОСОБА_1 ). побачив, що зелений сигнал світлофора почав миготіти, а відстань до стоп-лінії становила приблизно 2030 метрів. Відповідно до п. 8.11 ПДР України, водій має право продовжити рух при миготливому зеленому сигналі, якщо зупинка може створити небезпеку для інших учасників руху. Тому водій не різко гальмував, а продовжив рух, оцінюючи дорожню обстановку та безпечність маневру. На перехресті оглядовість була повністю достатньою: немає кущів чи інших перешкод. Водій мав змогу чітко бачити автобус, який рухався паралельно, а також інші транспортні засоби, включно зі швидкою допомогою, що рухалася без увімкнених спец сигналі. Водій автомобіля Бублик діяв у межах дозволеної швидкості, оцінюючи дорожню обстановку, враховуючи рух автобуса та інших учасників руху. На момент в`їзду на перехрестя зелений сигнал світлофора ще миготів, і водій мав законні підстави продовжити рух. На думку адвоката Пакало А.В. ДТП сталося внаслідок порушення водієм автомобіля Ford ОСОБА_2 вимоги знаку Уступи дорогу та невиконання обов`язку дати перевагу в русі на головній дорозі. Саме цей маневр створив небезпечну ситуацію, тоді як його підзахисний діяв обережно, оцінюючи дорожню обстановку. Дії водія Бублик не містять порушення ПДР, він не проїжджав перехрестя на червоний сигнал світлофора. Водій ОСОБА_1 здійснював проїзд на миготливий зелений сигнал з оцінкою безпечності маневру. Оглядовість на перехресті була достатньою, і будь-які посилання сторони потерпілого на швидку допомогу чи інші обставини не змінюють законності дій його підзахисного ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні 10.10.2025 пояснив, що він керував автомобілем марки «Ford Focus", перед ним знаходився дорожній знак «Уступи дорогу». Під`їжджаючи до цього знаку, він зменшив швидкість, оцінюючи дорожню обстановку. Попереду він ( ОСОБА_2 ) бачив автобус, який уже почав зупинятися, а також автомобіль швидкої допомоги, що рухався позаду, без увімкнених проблискових маячків та звукового сигналу. Оцінивши ситуацію, він ( ОСОБА_2 ) вирішив продовжити рух, оскільки вважав, що інший транспортний засіб, який рухався по головній дорозі, мав зупинитися на заборонний сигнал світлофора. На момент його виїзду на перехрестя пішохідний світлофор, який знаходився перед очима, показував червоний, але, наскільки ( ОСОБА_2 ) пригадує, то вже починав перемикатися на зелений. Він діяв із розрахунком, що інші учасники дорожнього руху дотримуються правил, та розраховував завершити проїзд без перешкод. Проте зустрічний автомобіль, який наближався до перехрестя, не зменшив швидкість, а навпаки, продовжив рух і, на мою думку, навмисно додав газу, хоча мав можливість безпечно зупинитися перед стоп-лінією. У результаті цього відбулося зіткнення. На азпитання учасникыв процесу, ОСОБА_2 зазначив, що розумію значення знаку «Уступи дорогу» і усвідомлює, що водій, який рухається з другорядної дороги, повинен дати перевагу транспортним засобам, що рухаються по головній. Проте в даній ситуації, оцінюючи дорожню обстановку, він був переконаний, що його маневр є безпечним, а інший автомобіль уже мав зупинитися на заборонний сигнал світлофора.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник Грабовий В.С. наполягали, що саме дії правопорушника ОСОБА_1 стали прямою причиною аварії, оскільки той не виконав вимоги сигналу світлофора, не забезпечив безпеку руху та фактично проїхав перехрестя на забороняючий сигнал, коли для зустрічного напрямку вже діяв зелений.

За клопотанням захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Пакало А.В. було викликано в судове засідання працівників патрульної поліції які складали вище зазначений протокол для надання пояснень у судовому засіданні, а саме працівників патрульної поліції батальйону 1 роти 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Гашенка П.О. та Черненко Д.В.

Працівник патрульної поліції батальйону 1 роти 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Гашенка П.О. в судовому засіданні 21.10.2025 пояснив наступне. Він, під час виконання службових обов`язків прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю автомобілів марки «Renault» та «Ford». На місці події було встановлено, що водій автомобіля «Ford» виїхав з другорядної дороги, порушив вимогу дорожнього знаку Дай дорогу та не надав переваги в русі автомобілю, який рухався головною дорогою. Водночас, за результатами перегляду відеозапису з камер системи Безпечне місто, а також із бодікамер, було встановлено, що водій автомобіля «Renault», ймовірно, проїхав на жовтий сигнал світлофора. Під час перегляду відео було видно, що основна секція світлофора для руху транспортних засобів у момент ДТП не була чітко зафіксована на записі з міських камер, однак секція для пішоходів працювала, що дозволило мені зіставити роботу обох сигналів. З цією метою я додатково зафіксував відео на власний службовий телефон, щоб відтворити синхронність світлофорів у цій точці. На основі проведеного аналізу він дійшов висновку, що обидва водії порушили вимоги Правил дорожнього руху: водій Ford не надав переваги в русі (порушення п.16.11 ПДР); водій «Renault» продовжив рух на забороняючий (жовтий або червоний) сигнал світлофора (порушення п.8.7.3 е ПДР). Саме тому ним було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо обох водіїв. Під час складання протоколу водій ОСОБА_1 спочатку повідомив, що має відео свого руху та зазначив, що проїхав на жовтий сигнал світлофора. Згодом, через певний час, він відмовився надавати це відео для долучення до матеріалів справи, посилаючись на своє право цього не робити. Отже, виходячи з матеріалів справи, відеозаписів та пояснень учасників, я вважаю, що в обох водіїв наявні порушення ПДР, які спільно призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що ці пояснення надає щиро, добровільно і відповідно до власних спостережень.

Аналогічні пояснення надала патрульна поліції батальйону 1 роти 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Черненко Д.В.

Вислухавши пояснення учасників дослідивши адміністративний матеріал № 357/14671/25 357/5931/25, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП знайшов своє підтвердження в суді виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.124 КУпАП порушення, учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.3 б «Правил дорожнього руху України» визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.7.3 ґ «Правил дорожнього руху України» жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Водії, які не можуть безпечно зупинитися перед перехрестям або пішохідним переходом у разі ввімкнення жовтого сигналу, мають право продовжити рух, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху та не створення аварійної ситуації для інших учасників руху.

При ухвалені постанови, суд також бере до уваги п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з представлених суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 444175 від 05.09.2025, складений працівником поліції, у якому зафіксовано обставини ДТП; відеозаписами з камери спостереження, на яких вбачається, що водій автомобіля ОСОБА_1 почав рух на миготливий зелений сигнал, проте на момент перетину стоп-лінії вже горів червоний сигнал світлофора; показання потерпілого ОСОБА_2 водія автомобіля Ford, який зазначив, що рухався на дозволяючий зелений сигнал, а водій ОСОБА_1 виїхав перед ним, не зупинившись; поясненнями працівників поліції; поясненнями водія ОСОБА_1 який вказав, що рухався зі швидкістю близько 50 км/год, побачив миготливий зелений сигнал і вирішив не застосовувати різкого гальмування, оцінюючи дорожню обстановку, та іншими даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

З дослдідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що миготливий зелений сигнал розпочався приблизно за 2 секунди до в`їзду автомобіля правопорушника ОСОБА_1 у зону перехрестя, а в момент перетину стоп-лінії вже загорівся червоний сигнал. Таким чином, водій мав об`єктивну можливість зупинити транспортний засіб у безпечний спосіб, але не зробив цього, чим порушив вимоги пункту 8.10 ПДР України обов`язок зупинитися при забороняючому сигналі.

Посилання захисту адвоката Пакало А.В. на належну оглядовість та оцінку дорожньої обстановки не спростовують факту порушення, оскільки ПДР зобов`язують водія безумовно зупинитися на червоний сигнал, незалежно від оцінки ситуації чи бажання уникнути різкого гальмування.

Суд також відзначає, що водій ОСОБА_1 мав повну видимість дорожньої обстановки та діяв самовпевнено, розраховуючи, що інші учасники з упиняться. Такі дії свідчать про необережність та порушення вимог безпеки дорожнього руху.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено.

Крім цього, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки останній є законним представником дитини-інваліда, про що надано копію посвідчення, серії НОМЕР_4 .

Суддя враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, дійшов висновку, що необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст.7, 9, 221,245- 247,251-252, 283,284 КУпАП та відповідно до ст. 124, 122-4 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: О.Л. ГАВЕНКО