Справа № 273/2442/24
Провадження № 3/273/363/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області 04.12.2024 року надійшли матеріали (протокол серії: ЕПР1 № 178815 від 21.11.2024 року) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

15.01.2025 року повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначено головуючим суддю Бєлкіну Д.С.

Судовий розгляд призначено на 15.05.2025 року.

15.05.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з залученням захисника. Судовий розгляд відкладено на 16.06.2025 року.

16.06.2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Нурієва Р.Т. надійшло клопотання про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами справи. Судовий розгляд відкладено на 10.07.2025.

10.07.2025 року на адресу суду надійшло клопотання від адвоката Нурієва Р.Т. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на даний час перебуває на реабілітації, оскільки він колишній військовослужбовець ЗСУ, вину визнає частково, бажає бути присутнім під час розгляду даної справи. Судовий розгляд відкладено на 21.10.2025 року.

У судове засідання 21.10.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Натомість, 21.10.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що він розірвав договір з адвокатом Нурієвим Р.Т. та 20 жовтня 2025 року уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Ковальчук Р.М., проте ОСОБА_2 21.10.2025 року о 12:50 год. занята в іншому судовому засіданні в Ємільчинському районному суді. Відтак, просив розгляд справи відкласти на іншу дату для надання можливості реалізувати право на захист та правову допомогу.

Також, 21.10.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Ковальчук Р.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона приймає участь у розгляді в аналогічній справі № 277/888/25, що розглядається Ємільчинським районним судом Житомирської області о 13 год. 45 хв., окрім цього просить надати дозвіл для ознайомлення з матеріалами справи для зняття копій та видати відеозапис для здійснення належного захисту ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172 - 4 - 172 - 9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185 - 1, статтями 185 - 7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невипрадане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи, судові засідання впродовж 9 місяців неодноразово відкладались за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника, не подав письмових заперечень проти протоколу, не надав суду доказів поважності причин неявки у судові засідання, а також враховуючи, що строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП спливає за місяць - 21.11.2025, суддя розцінює чергове клопотання про відкладення розгялду справи як намагання затягування строків розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Суд також звертає увагу, що мотивуючи клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 зазначає, що 20 жовтня 2025 року уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Ковальчук Р.М., проте ОСОБА_2 21.10.2025 року о 12:50 год. занята в іншому судовому засіданні в Ємільчинському районному суді. Тоді як із клопотання Ковальчук Р.М. про відкладення вбачається, що вона приймає участь у розгляді в аналогічній справі № 277/888/25, що розглядається Ємільчинським районним судом Житомирської області о 13 год. 45 хв, а не о 12 год 50 хв.

У зв`язку із наведеним, клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальчук Р.М. до задоволення не підлягає, натомість суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності правопорушника за наявними у справі матеріалами.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративніправопорушення.

Так судом встановлено, що 21.11.2024 року о 13 год. 12 хв. у м. Баранівка по вул. Соснова ОСОБА_1 керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку пройшов на місці за допомогою алкотестера Драгер 6820 тест 610 позитивний 0,91 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення..

Зазначене підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії: ЕПР1 № 17885 від 21.11.2024 року, де зазначено особу водія, час, обставини вчинення адміністративного правопорушення, про відеофіксацію події;

- постановою про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №3520183 від 21.11.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого виявлено у водія такі ознаки алкогольного сп`яніння як різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, результати огляду 0,94 проміле;

- чеком Драгер тест 610 позитивний 0,94 проміле;

- направленням ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП Баранівська лікарня для проходження відповідного огляду, з посиланням на його відмову від заявленої пропозиції;

- відеозаписами, які відображають факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проведення освідування за допомогою алкотестера Драгер, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Відповідно до вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу розміром 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (Отримувач: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300, код отримувача: 37976485, номер рахунку : UA 0006001, код класифікації доходів: 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору. (Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0006713, код класифікації доходів бюджету 22030101).

У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Постанова може бути оскарженадо Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Бєлкіна Д.С.