Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/3219/25
Провадження № 3/553/1053/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.10.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Крючко Н. І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої; інші відомості ініціатором складення протоколу не надані, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2025 року до Подільського районного суду міста Полтави надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП України.

Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Полтави від 17 жовтня 2025 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП України, повернуто до Відділення поліції №1 ПРУП ГУНП в Полтавській області, для належного оформлення.

15 жовтня 2025 року адміністративний матеріал повторно, після доопрацювання, надійшов до Подільського районного суду міста Полтави для прийняття рішення по справі.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 394067 від 22 липня 2025 року (далі - Протокол), 08 липня 2025 року, близько 21 год 00 хв, ОСОБА_1 за адресою: вул. Патріотична,83а, м. Полтава, у громадському місці, вигулювала собаку породи (дворова) (без намордника), внаслідок чого собака вкусила за ліву ногу, ОСОБА_2 , чим спричинила останній тілесні ушкодження (рани с/з лівої гомілки), чим порушила п 4. 1 підпункту 4 «Правил утримання домашніх тварин», що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП України.

У судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки, із врахуванням положень ст. 268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 154 КУпАП України без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув справу за відсутності особи на підставі наявних у справі даних та доказів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки - Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року. Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП України провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну. Крім того, санкція ч. 3 ст. 154 КУпАП, окрім штрафу, передбачає конфіскацію тварин.

Згідно ст. 41 Конституції України, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Ст. 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» (далі - Закон), сфера дії якого поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, встановлені основні принципи захисту тварин від жорстокого поводження, а саме поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах, як утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Відповідно до положень ст. 9 цього Закону дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій території, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). При цьому, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити, зокрема, безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Ст. 12 Закону визначено особливості права власності та інших речових прав на тварин, зокрема передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Також, ст. 9 Закону передбачено, що правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Так, вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується, виходячи із наступного.

Відповідно до змісту Протоколу 08 липня 2025 року, близько 21 год 00 хв, ОСОБА_1 за адресою: вул. Патріотична,83а, м. Полтава, у громадському місці, вигулювала собаку породи (дворова) (без намордника), внаслідок чого собака вкусила за ліву ногу, ОСОБА_2 , чим спричинила останній тілесні ушкодження (рани с/з лівої гомілки), чим порушила п 4. 1 підпункту 4 «Правил утримання домашніх тварин», що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини (а. с. 1).

Судом також досліджений доданий до матеріалів справи Рапорт заступника начальника начальника СВ ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Михайлика Д. від 08 липня 2025 року, зі змісту якого слідує, що у зв`язку з відсутністю даних, які вказували б на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР на адресу ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області направляються матеріали, зареєстровані в ІКС ІПНП ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 08 липня 2025 року №7268, для їх розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» або у порядку, визначеному розділом IV КУпАП (а. с. 2).

Відповідно до Рапорту ст. інспектора-чергового відділення поліції №1 ГУНП в Полтавській області Ващенка Д. О. від 08 липня 2025 року, відповідно до якого 08 липня 2025 року о 21 год 20 хв надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , невідома собака вкусила ОСОБА_2 , 54 роки. Сильна кровотеча. Прибувши на місце події, працівники поліції встановили всі обставини події, відібрали від заявниці заяву та пояснення. Потерпіла ОСОБА_2 була госпіталізована до 1 МКЛ (травмпункт) (а. с. 2).

Суд сприймає як належний та допустимий доказ наявний в матеріалах справи Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 липня 2025 року, зі змісту якого слідує, що потерпіла ОСОБА_2 повідомила про те, що 08 липня 2025 року близько 21 год 00 хв її вкусила собака за ліву ногу. Власниця на зауваження не реагувала та виражалась нецензурною лайкою в сторону заявниці (а. с. 3).

При цьому, суд дослідив Пояснення, надані потерпілою ОСОБА_2 від 08 липня 2025 року, яка повідомила, що в день та час, зазначені в Протоколі, вона знаходилась на пляжі та в цей час там також знаходились невідомі їй жінка та чоловік, з якими була собака чорно-білого забарвлення. Коли заявниця знаходилась поблизу пляжу вказана собака з невідомих причин вкусила її за ліву ногу, унаслідок чого розпочалась кровотеча. На зауваження власниця собаки почала ображати заявницю нецензурною лайкою (а. с. 4).

Зі змісту Пояснень ОСОБА_1 , що були досліджені судом, слідує, що 08 липня 2025 року о 21 год 00 хв вона перебувала поблизу пляжу річки Ворскла, що за адресою: вул. Патріотична,83а, м. Полтава, із своєю собакою породи дворова на кличку «Джей- Джей», яка має темний окрас із світлими плямами. Зі слів ОСОБА_1 , документів на вказану собаку вона не мала, собака знаходилась на пляжі без намордника. Так, собака вкусила за ліву ногу ОСОБА_2 , чим спричинила їй укушені рани с/з лівої гомілки, які супроводжувались кровотечею, після чого собака відразу була прив`язана на ланцюг вдома та знаходиться постійно під наглядом власниці (а. с. 5).

До адміністративного матеріалу ініціатором його складення також додано Копію рішення Полтавської міської ради від 22 грудня 2017 року «Про затвердження Правил утримання домашніх тварин у м. Полтаві», відповідно до якого встановлено обов`язки та права власників тварин, зокрема п. 4. 1 передбачає обов`язок власника виводити собак на сходи, у двори, інші місця загального користування лише на повідку з прикріпленим до нашийника особистим номерним номерним знаком, а собак з підвищеною агресивністю обов`язково на короткому поводку (не більше 1,2 м) і в наморднику; у місцях масового скупчення людей, у тому числі у транспорті, собаки повинні бути на короткому повідку та у наморднику, а маленькі собаки - у закритих контейнерах або на руках у власника. В інших громадських місцях собаки можуть бути на вільному повідку (а. с. 6-7).

Разом з цим до матеріалів додано Копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий на Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 07 жовтня 2010 року (а. с. 8).

Суд сприймає як належний та допустимий доказ Копію довідки №9243 від 08 липня 2025 року, що видана КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР» відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги ОСОБА_2 , де зафіксовано факт того, що вона дійсно зверталась 08 липня 2025 року о 23 год 20 хв до медичного закладу із побутовою травмою укушені рани с/з лівої гомілки (а. с. 9).

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, є одним із найнебезпечніших правопорушень в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою, оскільки заподіює шкоду здоров`ю людей або їх майну, а наслідком правопорушення, яке є предметом розгляду, є заподіяння шкоди здоров`ю людини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 допустила порушення правил утримання домашніх тварин, не забезпечила належне утримання собаки в місці загального користування, де наявне скупчення людей, особливо влітку, - на пляжі; допустила її самовільний вигул без супроводу та нагляду господаря, повідка та намордника, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, а тому в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП України.

Враховуючи особу винної, яка до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення притягується вперше, ступінь вини, обставини вчинення нею правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність відомостей, що негативно характеризують її особу, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо застосування конфіскації тварини, як передбачено санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП, суд виходив з наступного.

Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Полтави матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП України, було направлено до Відділення поліції №1 ПРУП ГУНП в Полтавській області, для належного оформлення, підставою чого стала відсутність в них протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідки про відсутність такого майна (тварини), у тому числі були відсутні будь-які документи, які дозволяють ідентифікувати тварину, яка підлягає конфіскації. Матеріали не містили жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації) у якої перебуває тварина, при цьому не зазначено ознак тварини: окрас, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації.

15 жовтня 2025 року адміністративний матеріал повторно, після доопрацювання, надійшов до Подільського районного суду міста Полтави для прийняття рішення по справі. При цьому, до нього ініціатором складення додано Пояснення ОСОБА_1 , зі змісту яких слідує, що остання особисто вивезла свою собаку по кличці «Джей-Джей» породи дворова, темного окрасу з світлими плямами, документів на яку не має, до своїх знайомих у м. Миргород Полтавської області на постійне проживання. На даний час собака по кличці «Джей-Джей» знаходиться в м. Миргороді Полтавської області, проживає у вольєрі та не несе загрози оточуючим (а. с. 14).

Додано також Рапорт ДОП СП ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Маньківського О. від 13 жовтня 2025 року, відповідно до якого ним під час доопрацювання матеріалу відносно ОСОБА_1 , було встановлено, що в поясненні порушниці вказано відомості про огляд тварини, а саме собака дворова по кличці «Джей-Джей», темного кольору зі світлими плямами, без документів. Вилучити дану собаку без рішення суду працівники поліції не можуть.

Однак, у зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Статтею 265-5 КУпАП встановлено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте таких дій працівниками поліції, які складали даний протокол, тимчасове вилучення даної тварини не проводилось, а в свою чергу дану тварину її власником було переміщено до іншого місця, точної адреси якого власником тварини не вказано, а працівниками поліції встановлено не було, не зважаючи на повернення даного Протоколу на доопрацювання, що в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити питання щодо конфіскації цієї тварини та неможливістю виконання рішення суду в цій частині.

Порядок тимчасового вилучення тварини визначається Кабінетом Міністрів України.

До тимчасового вилучення тварини застосовуються положення цього Кодексу щодо тимчасового вилучення речей та документів з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею.

При цьому у відповідності до Порядку тимчасового вилучення тварин у справах про адміністративні правопорушення, затвердженого Постановою КМУ від 08.09.2023 року № 1010, тимчасове вилучення тварини здійснюється не пізніше наступного дня після виявлення адміністративного правопорушення.

Уповноважена особа складає протокол про тимчасове вилучення тварини за формою згідно з додатком 1 або робить запис у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначає біологічний вид, породу, приблизний вік, стать, зовнішній вигляд та інші індивідуалізуючі ознаки вилученої тварини.

Таким чином, матеріали даної справи не містять жодних доказів тимчасового вилучення тварини або складання відповідного протоколу, не визначено місце її перебування під час розгляду справи, і лише з наданих пояснень власниці вбачається, що собака фактично перебуває за межами територіальної юрисдикції органу, який склав адміністративний матеріал. Окрім того, суд вважає, що працівниками поліції, з-поміж іншого, не встановлено повного обсягу індивідуалізуючих ознак тварини, які визначені Порядком тимчасового вилучення тварин (постанова КМУ № 1010 від 08.09.2023 року), та завдяки яким можна вірно ідентифікувати таку тварину з-поміж інших тварин, зокрема не встановлено стать, приблизний вік такої тварини, що в свою чергу позбавляє можливості застосувати такий вид покарання, як конфіскація тварини, а також в подальшому унеможливлює виконання такого рішення суду.

З огляду на вищевикладене, відсутність цих ідентифікаційних відомостей про тварину позбавляє суд можливості вирішити питання щодо її конфіскації. Тому, з урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне призначити порушниці адміністративне стягнення без конфіскації тварини.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 24, 40-1, ч. 3 ст. 154 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.154 КУпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 00020, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Подільського районного

суду міста Полтави Н. І. Крючко