Справа № 155/604/25 Провадження №33/802/735/25 Головуючий у 1 інстанції:Яремчук С. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

захисника Іванчука І.О. Колодій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Колодій Іванни Василівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10.06.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору).

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.04.2025 року близько 14 години 56 хвилин в селі Борочиче, вулиця Нова, керував транспортним засобом марки BDD1023SY, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.13-14)

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник Колодій І.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій вважає постанову суду незаконною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а провадження закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що будь-яких свідків ні на момент зупинки транспортного засобу, ні в подальшому, працівники поліції не залучали, хоча ОСОБА_1 про це неодноразово наголошував.

Окрім цього в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт відмови від проходження медичного чи будь-якого іншого огляду на стан сп`яніння. Також судом не було взято до уваги те, що відеозапис з нагрудної відеокамери не є безперервним.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що ОСОБА_1 10.06.2025 року на розгляді справи в суді не був присутнім, копію постанови особисто не отримував, оскільки в той же день після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, її довіритель був мобілізований представниками ТЦК та СП до військової служби за привозом по мобілізації. З матеріалами справи було ознайомлено адвокатом лише 06.10.2025 року.

Просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження даного судового рішення, скасувати постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв?язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.30-39).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечувала щодо продовження слухання справи у відсутності її довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Колодій І.В., яка підтримала останню з мотивів, викладених в ній, та просила її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Виходячи з наведених в апеляційній скарзі доводів суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 296397 від 10.04.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.04.2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с.4);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.5);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4469722 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КпАП України (а.с.3);

- відеозаписом події із нагрудних боді - камер інспекторів поліції та відеореєстратора з автомобіля працівників поліції (а.с.9).

Згідно довідки від 11.04.2025 року, складеної старшим ДОП ВП № 2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Літковець О.І., вбачається, що відповідно до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» ІКС «ІПНП» у продовж року громадянин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягався. Відповідно до інформаційного порталу Національної поліції України «ІКС ІПНП «ГСЦ водійське посвідчення» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 14.02.2012 року та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с.8).

Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими, немає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що поліцейським дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Щодо доводів апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння особи ОСОБА_1 проводився без присутності двох свідків є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1395 від 07 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у п.10 протоколу серії ЕПР1 №296397 зазначено, що було здійснено технічний засіб відеозапису. При цьому, досліджений відеозапис фіксації правопорушення є безперервним, який було припинено лише для складення протоколу та постанови, про що попередньо зазначив поліцейський.

При цьому, відеозапис не містить ознак монтажу чи інших недоліків, які б давали суду підстави для визнання його недопустимим доказом, а відображені на ньому події, сторона захисту під сумнів не ставить.

Слід зауважити, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

До матеріалів справи долучено відеозаписи, зміст яких є логічним, послідовним, а тому суд вважає, що зафіксована на них інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами. На відеозаписах зафіксовано всю подію правопорушення, яка стосується обставин відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а якість зйомки є достатньою та такою, що виключає сумніви щодо оцінки зафіксованих подій.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного чи будь-якого іншого огляду на стан сп`яніння, оскільки вони спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 , адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Колодій Іванні Василівні в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.

Апеляційну скаргу захисника Колодій Іванни Василівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.