ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2392/25 Справа № 243/3708/25 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, НОМЕР_1 , військовослужбовця, водія військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2025 року встановлено, що 24 квітня 2025 року о 21 год. 33 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda CR-V н.з. НОМЕР_3 по вул. Василівській, біля буд. 28, у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Велась відеофіксація відеореєстратор Motorola VB400 № 472570. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції вказав, що оскаржена постанова була винесена без його участі. Суд першої інстанції не повідомляв його про розгляд справи ні засобами поштового зв`язку, ні через смс-повідомлення на номер мобільного телефону. Про винесену постанову дізнався 09.08.2025 року.

В апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2025 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд допустив спрощений підхід при розгляді справи, однобічність та неповноту дослідження обставин справи, постановив невмотивоване належним чином рішення відносно нього про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що він є військовим водієм, продовжує брати участь у забезпеченні державного суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України, обмежений в можливості оперативно реагувати на судові рішення та подавати процесуальні документи до суду, оскільки здебільшого перебуває в районі бойових дій та лінії бойового зіткнення.

Зазначає, що через невеликий строк на апеляційне оскарження та неможливість оперативного реагування на судові рішення, у зв`язку з перебуванням на військовій службі, ускладнило викладення мотивів та доказів незаконності, необґрунтованості, порушень норм матеріального та процесуального права, невідповідності фактичним обставинам справи оскаржуваної постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2025 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Захисник Шох К.А., після надання можливості про ознайомлення з матеріалами даної справи в електронному вигляді, повідомила суд апеляційної інстанції, що нею припинено повноваження захисника щодо інтересів ОСОБА_1 , і що нею в подальшому його захист в даній справі здійснюватися не буде.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 19 червня 2025 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 18 серпня 2025, та зареєстрована судом першої інстанції 22 серпня 2025 року, тобто з пропуском строку, передбаченого на апеляційне оскарження. Справу в суді 1-ї інстанції було розглянуто без участі ОСОБА_1 та його захисника. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про вручення копії оскарженої постанови судом ОСОБА_1 та/або його захиснику. Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 011328 від 24 квітня 2025 року, з якого вбачається, що 24 квітня 2025 року о 21 год. 33 хв. ОСОБА_2 . ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda CR-V н.з. НОМЕР_3 по вул. Василівській, біля буд. 28, у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» видане на ім`я ОСОБА_1 від 24 квітня 2025 року.

- рапортом інспектора 1 взводу 1 роти Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції від 25.04.2025, відповідно до якого 25.04.2025 року, на підставі п.7 ч.1 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» було зупинено транспортний засіб Honda CR-V н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , після спілкування із водієм ОСОБА_1 було встановлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, після чого було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення;

- відеозаписами, які є додатками до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 011328 від 25 квітня 2025 року, так з наданих відеозаписів вбачається зупинка транспортного засобу Honda CR-V н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . На другому відеозаписі видно, що інспектор поліції підходить до транспортного засобу, після чого встановлює особу водія та зазначає, що при спілкуванні із останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запитує чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, на що останній вказує що вжив одне «REVO». Інспектор поліції пропонує пройти огляд на місці за допомогою алкотестеру Драгер або пройти огляд у наркологічному диспансері, на що водій відмовляється. Після чого інспектор поліції роз`яснює права ОСОБА_1 та складає протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ознайомлює із змістом протоколу. В свою чергу ОСОБА_1 підписує протокол, зауважень до протоколу, або пояснень не надає.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про допустимість та належність зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 24 квітня 2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

На переконання суду апеляційної інстанції, відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Так, відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, з відеозапису встановлено, що сам ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно керував транспортним засобом «Honda CR-V», н.з. НОМЕР_3 , надаючи особисті пояснення працівнику поліції. Протягом всього часу спілкування з працівниками поліції не заперечував факт керування саме ним транспортним засобом та не повідомляв про застосування до нього будь-якого тиску, на чому наголошує захисник в апеляційній скарзі.

Окрім цього, ОСОБА_1 на пряме питання працівника поліції щодо вживання алкогольного засобу в день зупинки водія відповів, що дійсно вживав одне «REVO» (відеозапис, починаючи з 0:01:56). Після чого на законну вимогу працівника поліції щодо проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 відповів, що відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою продуву з використанням спеціального технічного засобу Драгеру як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Тож на вищезазначеному відеозаписі відсутні будь-які підстави вважати, що ОСОБА_1 хоча б якимось чином не був згоден із інкримінованим йому адміністративним правопорушенням.

Водночас, відеозапис, який містяться в матеріалах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення, не містить будь-яких підтверджень того, що своїми діями, працівники поліції вчиняли психологічний чи інший тиск на ОСОБА_1 щодо того, щоб спонукати його до вчинення адміністративного правопорушення чи оговорення себе. Крім того, апелянтом не було надано відповідного доказу щодо неправомірних дій працівниками поліції.

Тож, суд обґрунтовано вважав, що подія, зафіксована на відеозапису, повністю узгоджується з доказами та з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне

Крім того, під час апеляційного розгляду не було встановлено, щоб працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Так, зі змісту відеозапису чітко вбачається що поліцейським було дотримано встановлених законом вимог, та дії працівників поліції відповідали встановленим у ст.266 КУпАП вимогам. Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, судом встановлено не було, та апелянтом під час апеляційного розгляду не надано.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2025 року щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин