Справа № 273/8/25
Провадження № 3/273/5/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали (протокол серії: ЕПР1 № 203573 від 23.12.2024 року) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а висловив бажання пройти такий огляд у присутності захисника.

Адвокат Пізнюр Н.А., діючи в інтересах особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , подала заперечення на протокол про вчинене адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Зазначає, що транспортний засіб НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції без належної правової підстави. Жоден з долучених відеозаписів не містить фіксації керування транспортним засобом саме громадянином ОСОБА_1 . На відео транспортний засіб знаходиться припаркованим у крайній правій полосі руху, а ОСОБА_1 перебуває на місці водія.

Звертає увагу, що після того, як ОСОБА_1 сів в службовий автомобіль йому було запропоновано пройти обстеження на наявність алкогольного сп`яніння за допомогою тільки спеціальних технічних засобів. При цьому ОСОБА_1 жодним чином не виказав відмову від проходження цього дослідження, а лише попросив дати йому час і попросив викликати його захисника. В подальшому на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 жодного разу не відмовився від проходження обстеження за допомогою спеціальних технічних засобів, лише просив дати йому змогу дочекатись законного представника, і в присутності останнього виконати вимогу співробітників поліції. Проте, в порушення діючого законодавства у вказаному проханні ОСОБА_1 було відмовлено зокрема на відео №1 зафіксовано фразу співробітника поліції «чим допоможе той захисник він продує і все, нічого не змінить» і на розсуд співробітника поліції розцінено як відмову від проходження обстеження за допомогою спеціальних засобів.

Вказані дії працівників поліції свідчать про істотне порушення передбачених ст. 268 КУпАП прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правом на правову допомогу, однак працівниками поліції не вжито жодних дій щодо надання можливостіправопорушнику реалізувати своє право на отримання такої допомоги, що свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є порушенням порядку розгляду справи.

Що стосується правового аспекту оформлення відмови від проходження огляду ОСОБА_1 - в діях працівників поліції містяться ознаки провокації до порушення останнім положень статті 130 КУпАП та норм пункту 2.5 ПДР.

У судовому засіданні захисник просила закрити провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП з підстав, наведених у запереченнях. На обґрунтування зазначеної позиції додатково вказала, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що під час руху в салоні авто під керуванням ОСОБА_1 жодних знаків не бачила, вийшла після зупинки авто. Чула вимогу ОСОБА_1 про запрошення захисника, а працівники поліції сказали, що він йому не допоможе. Також взагалі не бачила, що працівники поліції зупиняли автомобіль, ОСОБА_1 просто зупинився і увімкнув аварійку. При ній ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, вона була з ним цілий вечір. Також при ній ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, йому не пропонували проїхати в медзаклад, паперового направлення не давали.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 є його сином. У грудні 2024 року син зателефонував йому і повідомив, що до нього причепилися працівники поліції, ніби він щось порушив. Свідок сказав йому, щоб він попросив поліцію надати час для прибуття захисника. Коли він прибув на місце події побачив авто сина і авто поліції, включив телефон почав знімати, попросив пред`явити службове посвідчення. Працівник поліції сказав, що він займається розглядом справи. Запаху алкоголю від сина не чув, його поведінка була адекватна і відповідала обстановці. Також, ОСОБА_1 казав, що хоче мати захисника, йому відмовили. При свідку працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд, свідок просив щоб дали Драгер, але поліцейські відповіли, що він не захотів дути раніше.

Суд заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, показання свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так судом встановлено, що 23.12.2024 року о 20 год. 28 хв. у селищі Порцелянове по вул. Службова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає дійсності, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначене підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії: ЕПР1 №203573 від 23.12.2024 року, де зазначено особу водія, час, обставини вчинення адміністративного правопорушення, про відеофіксацію події;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого виявлено у водія такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає дійсності. При цьому огляд не проводився, у зв`язку із відмовою від його проходження;

- направленням ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Баранівської лікарні для проходження відповідного огляду, з посиланням на його відмову від заявленої пропозиції;

- відеозаписами, які відображають факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і закладі охорони здоров`я.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі, зважаючи на наступне.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення з об`єктивної сторони полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження захисника про те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не мав місця, а мало місце лише зволікання для отримання правової допомоги спростовується долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Так, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції о 20 год 28 хв. Під час спілкування з водієм вказаного автомобіля було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці та в медичному закладі. Водій спочатку просив час подумати чи буде проходити огляд, потім казав, що пройде огляд на місці за участю захисника. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено о 21:10 год. Водій мав час та можливість викликати та дочекатися захисника. Але захисник у визначений час не приїхав, водій не міг зазначити точний час коли приїде захисник. Працівники поліції водія неодноразово попереджали, що такі дії будуть розцінені як ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не пропонували проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі також спростовується долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Також, вказаними відеозаписами підтверджується і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зокрема, він самостійно неодноразово повторює, що «їхав» та називає транспортний засіб.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Суд звертає увагу також на той факт, що предметом розгляду суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Законність підстави зупинки транспортного засобу, а також наявність чи відсутність дорожніх знаків, не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів.

Враховуючи наведене, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 щодо руху автомобіля ОСОБА_1 та порядку його зупинки.

Також суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_3 , оскільки він прибув на місце події після складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Всі інші доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу розміром 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (Отримувач: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300, код отримувача: 37976485, номер рахунку: UA 0006001, код класифікації доходів: 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору. (Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0006713, код класифікації доходів бюджету 22030101).

У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 27.10.2025 року.

Суддя Бєлкіна Д.С.