Справа № 496/8043/24
Провадження № 3/496/345/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

захисника Клострейх О.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

09.12.2024 року о 08 год 25 хв., за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса, 452 км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законодавством порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192116 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О.В. просила суд провадження у справі закрити зав відсутності складу адміністративного правопорушення, а в разі якщо суд знайде підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 застосувати ст. 69 КК України та не призначати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , про що подала відповідні клопотання. В клопотанні захисник зазначає, що наявні обставини вважати про здійснення психологічного тиску з боку представників поліції у відношенні ОСОБА_1 з метою його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, відмова від огляду не є результатом свідомого, обдуманого волевиявлення, а наслідком попереднього поза камерою спілкування, з елементами психологічного тиску. Також захисник зазначила, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП. Відтак, додані до протоколу докази слід визнати недопустимими, як такі, що отримані з порушенням встановленого законом порядку. Працівники поліції проігнорували положення КУпАП, профільні Інструкції, Порядку та грубо порушили порядок і процедуру проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Також захисник зазначила алгоритм проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, захисник зазначає, що вразі якщо суд дійде висновку щодо визнання ОСОБА_1 винним у інкримінованому йому діянні, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік. Свої вимоги захисник мотивує тим, що відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_3 № 2444/110 від 24.07.2025 року солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 . Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на один рік фактично паралізує не тільки його особисту військову службу, але й решти військовослужбовців, оскільки без права керування транспортним засобом ОСОБА_1 буде позбавлений можливості виконувати безпосередні свої службові військові обов`язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 09.12.2024 року керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у відповідності до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р.

Огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду під відеозапис, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 8 Порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192116 від 09.12.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного сп`яніння від 09.12.2024 року, відеозаписом, на якому зафіксовано керування та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснення йому щодо притягнення до адміністративної відповідальності в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд критично відноситься до зазначеного захисником порушень норм КУпАП та Інструкцій поліцейськими щодо проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця з наступних підстав.

Положеннями п. 9.15 розділу ІХ Інструкції про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України передбачено спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця.

Даною Інструкцією для успішного виконання завдань, покладених на підрозділи Служби правопорядку, передбачено необхідність постійної взаємодії Військової служби правопорядку з підрозділами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 23 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, начальник органу управління Служби правопорядку в гарнізоні підпорядковується начальникові відповідного органу управління Служби правопорядку. Він відповідає за забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій гарнізону, у військових містечках, на вулицях і в громадських місцях, за організацію діяльності підрозділів Служби правопорядку щодо запобігання кримінальним та іншим правопорушенням серед військовослужбовців Збройних Сил України, їх виявлення і припинення, а також за забезпечення захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, участь у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Начальник органу управління Служби правопорядку в гарнізоні зобов`язаний, зокрема взаємодіяти з військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, органами Національної поліції, іншими правоохоронними органами, у тому числі обмінюватися з ними інформацією для швидкого і повного виявлення та розкриття кримінальних та виявлення інших правопорушень.

Статтею 5 Закону України «Про національну поліцію» також передбачено, що поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно ч. 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно ч. 1 до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та інше зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

З копії довідки командира військової частини НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на службі у вказаній військовій частині. Крім цього, перебування ОСОБА_1 на військовій службі підтверджується копією його військового квитка.

Разом з тим, захисником не надано доказів того, що під час зазначеної події ОСОБА_1 перебував на службі в Збройних Силах України, а з оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом після несення служби, про що він повідомив працівників поліції.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 192116 від 09.12.2024 року, належність транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , не встановлена, доказів того, що вказаний транспортний засіб є транспортним засобом Збройних Сил України суду не надано. Тому керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом не може розглядатись, як керування транспортним засобом Збройних Сил України.

Враховуючи вище наведене ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП несе відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

П. 12 розділу 2 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При дослідженні відеозапису доданого до протоколу встановлено, що на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський зазначив водієві про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та поліцейський неодноразово пропонував пройти йому огляд в медичному закладі. Водій пояснив, що він перебуває після чергування та іноді вживає заспокійливі медичні препарати.

Суд також зазначає, що у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192116 від 09.12.2024 року наявний підпис ОСОБА_1 про його ознайомлення та роз`яснення з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та ознайомлення його з датою розгляду справи. Наявний підпис ОСОБА_1 про отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. Від ОСОБА_1 не надійшло жодної заяви чи клопотання про його незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення чи незгоди з діями поліцейських.

Щодо доводів захисника про те, що на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначив, що не приймав наркотичні засоби, слід зазначити наступне.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто аналіз вищевказаної норми дає змогу стверджувати, що працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, можна зробити висновок, що суд не може втручатися в аспекти внутрішнього переконання працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння в частині виявлення ознак такого сп`яніння, а тому вказане посилання захисника судом не приймається до уваги.

Отже підстав для закриття провадження, як того просила захисник Клострейх О.В., суд не вбачає.

Відносно клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_1 аналогії закону зі ст. 69 КК України та не призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, суд прийшов до наступного.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто зазначене покарання є основним та не передбачає додаткове адміністративне стягнення (покарання), тому до ОСОБА_1 не може бути застосовано аналогію закону ст. 69 КК України. Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено призначення більш м`якого стягнення або звільнення від стягнення.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 приймаю до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, а тому вважаю можливим накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке стягнення є безальтернативним.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 к.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра