Справа№ 953/8474/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши у залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2025 року о 18 годин 01 хвилин в м. Харкові по вулиці Шевченка, 327а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом scoda octavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Поважність причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило, хоча йому було достовірно відомо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Київському районному суді м. Харкова відповідно до наявної в матеріалах справи розписки.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився. Заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стверджує, з відеозапису «export-z5gjs», наявного в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано було пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній не відмовлявся. Водночас, протокол стосовно ОСОБА_1 складений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім того, зазначає, що оскільки відразу після зупинки працівником поліції повідомлено про ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння є недопустимим доказом. Відеозаписи не є безперервними, а тому не дозволяють встановити всі обставини справи.

Суд зауважує, положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, проте даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395569 від 18.07.2025 в якому, зокрема, безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; відеозаписами долучених до матеріалів; рапортом поліцейського щодо обставин події вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи наведені докази, суд керується положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (зі змінами) (далі Інструкція), якими унормовано правову процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлено гарантії захисту прав і законних інтересів водія, а також процесуальні запобіжники можливим зловживанням з боку працівників поліції.

Суд зважає на те, що згідно із п.2 розділу І Інструкції підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.4 розділу І Інструкції.

З матеріалів справи, зокрема, даних протоколу вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Судом встановлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання якої передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що були досліджені судом.

Щодо доводів захисника суд зазначає.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до відомостей, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395569 вбачається, що 18 липня 2025 року о 18 годині 01 хвилин в м. Харкові по вулиці Шевченка, 327а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився.

З відеозапису export-ivq9z.mp4 вбачається: працівник поліції повідомим ОСОБА_1 про виявлені ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, водночас, погодився пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки. Працівник поліції роз`яснив, що огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводиться за допомогою пристрою «драгер», а здійснюється у наркологічному диспансері зі здачею біологічного середовища. Проте, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд в медичному закладі (проміжок часу: 02:35 - 03:40 зазначеного відеозапису).

Окрім того, судом встановлено: працівник поліції роз`яснив, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (проміжок часу: 03:35 04:17 відеозапису export-ivq9z.mp4).

Відтак, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не спростовує його відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у зв`язку із встановленням ознак наркотичного сп`яніння, що можливо виключно у закладі охорони здоров`я відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції.

Факт руху транспортного засобу підтверджено відеозаписом «IMG_6948». При цьому у розмові з поліцейським не заперечував факт керування, знаходився на водійському місці автомобіля, та зазначав, що має їхати (відеозапис «export-ivq9z.mp4»). Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка здійснювала керування транспортним засобом.

Наявні відеозаписи надають можливість, зокрема, конкретизувати поведінку ОСОБА_1 та осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у даному випадку є належними та допустимими доказами і жодних сумнівів у своїй достовірності у суду не викликають.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять доказів інформування водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Водночас, суд зауважує, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Отже, дослідженими судом доказами підтверджено дотримання поліцейськими правової процедури висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння і конкретних обставин, які могли б свідчити про зворотне і викликали обґрунтовані сумніви матеріали справи не містять.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З довідки поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 згідно із обліковими даними ІПНП отримував посвідчення водія НОМЕР_3 .

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника щодо допиту у судовому засіданні лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який складав направлення на огляд водія транспортного засобу, зважаючи на наступне.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Відтак, оскільки працівник поліції ОСОБА_3 брав участь у складанні адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , то суд вважає, що останній є зацікавленою особою у неупередженості якого існує обґрунтований сумнів, а тому не може бути залучений до розгляду цієї справи як свідок.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, який є умисними і грубими порушеннями ПДР України. Окрім того, з рапорту від 18.07.2025 вбачається, під час складання адміністративного матеріалу ОСОБА_1 різко поїхав з місця події, наздогнати водія не вдалось у зв`язку із можливим скоєнням дорожньо-транспортної пригоди. Дані відомості узгоджуються з відеозаписами: «IMG 6954», «IMG 6955».

Суд зауважує, що вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями. ОСОБА_1 повинен був розуміти, що своїми діями поставив у небезпеку кожного потенційного учасника дорожнього руху, а також інших людей, які могли перебувати поряд з проїжджою частиною.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.