ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6285/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 416083), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 08.08.2025 року о 09 год. 14 хв., керуючи трамваєм «Tatra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись перехрестям нерівнозначним доріг - вулиць Ревуцького та А. Ахматової у м. Києві, по другорядній дорозі, в порушення вимог п. 16.11 ПДР, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 дати дорогу, не надала переваги в русі автомобілю марки «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , у своїх письмових поясненнях свою вину не визнала, вказавши, що під`їхала до перехрестя вул. Ревуцького та вул. А. Ахматової та зупинилась, з правої сторони автомобілі пропускали трамвай і вона розпочала рух. Доїхавши до крайньої правої смуги руху, несподівано побачила, що автомобіль, який стояв в тій смузі руху, раптово розпочав рух. В той час вона застосувала екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не вдалося.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 у письмових поясненнях зазначив, що він їхав в сторону вул. Ревуцького, перед клумбою він пригальмував, з лівої сторони від нього стояв трамвай. Коли він під`їхав до трамвайної колії, то побачив як на нього їде трамвай. Він різко повернув кермо праворуч і в той момент відчув удар в задню частину автомобіля. Трамвай без зупинки протягнув його автомобіль ще біля 6 метрів.

Вважаю, що пояснення ОСОБА_2 є логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, на якій відображено трамвай «Tatra», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , після зіткнення, місце зіткнення, місце запинки автомобіля, яке знаходилось в 6,9 м від місця зіткнення, що в свою чергу підтверджує твердження потерпілого ОСОБА_2 про те що трамвай протягнув його, а також відомості щодо локалізації та характеру механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами. Крім того, схема ДТП відображає розташування знаку 2.1 «Дати дорогу», що свідчить про те, що автомобіль «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 рухався по головній дорозі, а відтак водій трамвая «Tatra», д.н.з. НОМЕР_1 мала надати йому дорогу відповідно до чинних правил ПДР України.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи особу порушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Вилучене посвідчення водія - повернути власнику.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя