ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2290/25 Справа № 932/6880/25 Суддя у 1-й інстанції - Клепка Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Хандога В.В.

представника потерпілої адвоката Авраменко О.Ю.

потерпілої ОСОБА_2

апеляційну скаргу представника потерпілої адвоката Авраменко О.Ю. на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

стосовно якого справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 09 травня 2025 року о 16.21 год. в м. Дніпро, на вул. Святослава Хороброго вул. Виконкомовській, керуючи автомобілем БМВ, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування, розпочав рух та скоїв зіткнення з автомобілем АУДІ, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка завершувала проїзд перехрестя, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 серпня 2025 року справу щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, а саме протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, яка була складена за участю водіїв без жодних заперечень, додані до схеми фотоілюстраціяї з місця ДТП, письмові поясненнями учасників та відеозапис з відображенням моменту скоєння ДТП, - не дають підстав для висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Авраменко О.Ю. просить оскаржену постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити за збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що районним судом було допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, судом першої інстанції перераховані наявні по справі докази, які ніби свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, але не конкретизовано, чим саме спростовується наявність правопорушення в діях останнього та якими доказами це підтверджується чи спростовується.

Зазначає, що наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- схемою та протоколом з місця події ДТП від 09.05.2025;

- фото-таблицею до протоколу огляду місця події;

- письмовими пояснення ОСОБА_2 ;

- відеозаписом з обставинами ДТП.

Вказує, що відповідно до схеми від 09.05.2025 встановлено, що зіткнення автомобіля БМВ р/н НОМЕР_1 та автомобіля АУДІ р/н НОМЕР_2 трапилось на середині перехрестя, в ту мить, коли обидва транспортні засоби виконували маневр повороту, а відтак водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник Хандога В.В. просить апеляційну скаргу адвоката Авраменка О.Ю. залишити без задоволення, постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 31 липня 2025 року залишити без змін.

В обґрунтування апеляційний вимог зазначає, що наявним відеозаписом підтверджується, що зіткнення між автомобілями трапилось в той момент, коли водій автомобіля АУДІ, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вже перебувала посередині перехрестя, а автомобіль БМВ, номерний знак НОМЕР_1 безпосередньо перед ним поновив свій рух.

Зазначає, що у постанові Шевченківського районного суду міста Дніпра від 31 липня 2025 року у справі № 932/6879/25, провадження № 3/932/2692/25 суд, розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , встановив, що 09.05.2025 року о 16.21 год. остання, керуючи автомобілем «Ауді» д/н НОМЕР_3 , знаходячись на перехресті нерівнозначних доріг вул. Святослава Хороброго та вул. Виконкомівської у м. Дніпро, рухаючись по другорядній дорозі, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надала переваги у русі, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який виконував маневр розвороту. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

Вказує, що у межах розгляду вказаної справи ОСОБА_2 свою провину визнала повністю, про можливі порушення з боку водія ОСОБА_3 нічого не зазначала та пояснила, що дійсно ДТП сталося при вищевказаних обставинах, а судом було встановлено, що саме ОСОБА_2 не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надала переваги у русі, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Акцентує увагу суду на тому, що вищезазначена постанова ОСОБА_2 не оскаржувалась, і набрала законної сили.

Зазначає, що посилання апелянта на те, що саме водій ОСОБА_4 в даному випадку повинен був надати можливість водію автомобіля АУДІ р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 завершити проїзд перехрестя та перед поновленням руху переконатися, що це буде безпечним і він своїми діями не створить небезпеки для руху іншим учасникам, також не відповідає дійсності і суперечить висновкам, викладеним у постанові Шевченківського районного суду міста Дніпра від 31 липня 2025 року у справі № 932/6879/25 провадження № 3/932/2692/25, у якій зазначено, що саме водій ОСОБА_2 повинна була надати перевагу в русі ОСОБА_5 .

Також вказує, що апелянтом у якості доказу надано висновок експерта від 12.09.2025 р., в якому зазначається про те, що дії водія автомобіля БМВ не відповідали вимогам п.п. 2.3 «б» та п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Насамперед звертає увагу, що Правил дорожнього руху України - не існує, а існують Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 з подальшими змінами.

Як вбачається з обставин справи апелянт була визнана винною у скоєнні зазначеного ДТП постановою від 31.07.2025 р. За час, що минув після ДТП 09.05.2025 р. до розгляду судом справи про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апелянт мала можливість у порядку, визначеному ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», самостійно звернутись до експерта та надати висновок експерта до суду першої інстанції.

Зазначає, що даний висновок не відображає дійсні обставини ДТП та містить явні помилки.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши потерпілу ОСОБА_2 та представника потерпілої Авраменка О.Ю., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги; особу яка притягується до адміністративної відповідальності; ОСОБА_1 та його захисника Хандогу В.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведені вимоги закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі, суд всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом першої інстанції з матеріалів справи було встановлено, що 09 травня 2025 року о 16.21 год. в м. Дніпро, на перехресті вул. Святослава Хороброго та вул. Виконкомовської мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем БМВ, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по головній дорозі вул. Святослава Хороброго, здійснюючи поворот ліворуч на перехресті із другорядною дорогою вул. Виконкомівською, здійснив зіткнення з автомобілем АУДІ, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який виїхав на вказане перехрестя з другорядної дороги вул. Виконкоміської, та здійснював поворот ліворуч.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, винуватість водія ОСОБА_1 за наведених обставин не є доведеною поза розумним сумнівом, оскільки він, рухаючись по головній дорозі, відповідно до п. 1.4 ПДР мав право розраховувати, що й інші учасники руху виконають ці Правила. Саме водій ОСОБА_2 , виїхавши на перехрестя з другорядної дороги, повинна була дати дорогу автомобілю БМВ під керуванням водія ОСОБА_1 , тобто згідно із п. 1.10 ПДР не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Належить зазначити, що за невиконання цього обов`язку її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 31 липня 2025 року у справі № 932/6879/25.

Доводами апеляційної скарги правильність оскарженої постанови не спростовується, оскільки вони зводяться до тенденційної переоцінки доказів й висловлення власного тлумачення фактичних обставин пригоди та норм ПДР, із якими суд апеляційної інстанції не може погодитись з огляду на вищенаведене.

Висновок експерта від 12 вересня 2025 року № КСЕ-19/104-25/34893 суд апеляційної інстанції не вважає достатнім обгрунтуванням наявності у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, обгрунтовуючи свій висновок щодо невідповідності дій останнього вимогам ПДР, експерт дослідив їх ізольовано від всіх обставин пригоди, лише у контексті виконання ОСОБА_1 вимог п. 2.3. п. 10.1 п. ПДР, щодо необхідності уважного стеження за дорожньою обстановкою й того, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху останній повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дії водія ОСОБА_2 були оцінені виключно з точки зору дотримання нею вимог п. 12.3 ПДР, а саме того, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Разом із тим, експерт не прийняв до уваги, що подія ДТП відбулася на нерівнозначному перехресті та саме водій ОСОБА_2 повинна була дати дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , який мав перевагу у русі, при цьому останній відповідно до п. 1.4 ПДР мав право розраховувати на виконання нею цього обов`язку.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не є доведеною за стандартом поза розумним сумнівом.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Порушень норм матеріального або процесуального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Авраменко О.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця