Справа № 157/1758/25
Провадження №3/157/846/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацевлаштованої, на утриманні одна неповнолітня дитина,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого сина, яке виразилось у тому, що він у період із 15 по 17 вересня 2025 року не відвідував Ліцей с. Нуйно Сошичненської сільської ради Волинської області та 17 вересня 2025 року в 15 год під час обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_2 було виявлено, що у будинку не прибрано та брудно.

Такі дії ОСОБА_1 старший інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Кіпень В.А. кваліфікує за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненому адмінправопорушенні визнала частково та пояснила, що деякий час не здійснювала належний догляд за сином, однак він не відвідував школу через алергічне подразнення.

Винуватість ОСОБА_1 у невиконанні обов`язків щодо виховання дитини підтверджується наявними у справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №596859 від 17 вересня 2025 року, в якому викладена суть правопорушення, що вміняється особі, та її запис в ньому про те, що вона з порушенням згідна, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , актом обстеження умов проживання, свідоцтвом про народження, постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 листопада 2025 року по справі №157/1748/24 (провадження №3/157/996/24), якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.

Водночас, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП кваліфіковані неправильно.

Так, частина 1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

В той же час, частина 2 цієї ж статті Кодексу передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з копії постанови судді Камінь-Каширського районного суду від 07 листопада 2024 року, яка набрала законної сили 19 листопада 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито. Станом на 17 вересня 2025 року, тобто на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке вона притягується до адміністративної відповідальності у цій справі, за попередньою постановою суду на неї не було накладено адміністративне стягнення, тому вона не набула статусу особи, яка повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинила дії, передбачені частиною 1 статті 184 КУпАП, а вважається особою, що не була піддана адміністративному стягненню. Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого адмінправопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та піддати адмінстягненню у виді штрафу в максимальному розмірі, що передбачений санкцією вказаної статті.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 184, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів із дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем її проживання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд Волинської області.

Суддя: Б.С. Гамула