Справа № 291/1158/25
Провадження №3/291/699/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22 жовтня 2025 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Гарбарук І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою, АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду із відділення поліції №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області надійшла справа про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 187 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 головуючою суддею визначено Гарбарук І.М.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 20.09.2025 гр. ОСОБА_1 06.09.2025 о 23:10 год у АДРЕСА_1 , порушила умови адміністративного нагляду, а саме - була відсутня під час перевірки за місцем проживання.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Постановою суду від 08.10.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто до відділення поліції №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області для належного оформлення.

15.10.2025 на адресу суду повторно надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов таких висновків

Відповідно до ч. 1 ст. 187 КУпАП відповідальність за вказаною частиною настає у випадку порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) не реєстрація в органів Національної поліції .

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами .

З викладеної у протоколі суті адміністративного правопорушення, матеріалів справи вбачається, що суб`єктом складання протоколу ОСОБА_1 інкримінується вчинення порушення правил адміністративного нагляду, установленого ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 26.06.2025.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, співробітниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №086934 від 20.09.2025; рапорт; копію ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 26.06.2025.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, в матеріалах справи не міститься (свідки, відеофіксація події, письмові пояснення ОСОБА_1 тощо).

У рапорті працівника поліції (а.с.11) зазначено, що " ОСОБА_1 в період часу з 06.09.2025 по 20.09.2025 не пред`являлося можливості притягнути до відповідальності, оскільки остання була відсутня за місцем проживання". Однак суд зауважує, що на розгляді судді Гарбарук І.М. перебуває адміністративна справа №291/1179/25, в матеріалах якої міститься протокол про адміністративне правопорушення від 16.09.2025, де підпис ОСОБА_1 проставлений 16.09.2025.

Варто зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення датований 20.09.2025, подія сталася 06.09.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП , протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двохнадцяти чотирьох років з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.20205 у графі «чи притягувалась до адміністративної відповідальності» наявні виправлення дати.

Відповідно до п. 6-7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як ПРОТОКОЛ про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Варто зауважити, що у графі протоколу "чи притягувалась до адміністративної відповідальності", вказано - 16.09.2025, ч. 1 ст. 187 КУпАП, однак доказів на підтвердження вказано не зазначено та не долучено.

Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Як вже зазначалося, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин (правопорушення) був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений законодавством, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У рішенні у справі "Карелін проти росії" ("Karelin v. Russia", заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справи відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.187 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суду Житомирської області.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М. Гарбарук