Справа № 159/6199/25
Провадження № 3/159/2700/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 виданий 05.01.2022 органом 5115, РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштована,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №435370 від 28.08.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 24.08.2025 приблизно о 12 годині за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильства психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурною лайкою та намагалася затіяти бійку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді факт вчинення домашнього насильства щодо матері заперечила. Пояснила, що більшість часу працює за кордоном, а коли повертається в Україну через напружені відносини з матір`ю та з метою уникнення з нею конфліктів, проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . Вказала, що періодично приходить до будинку матері, щоб провідати свою бабусю, яка проживає з ОСОБА_2 та через хворобу не може самостійно пересуватися. 24.08.2025 в обідню пору вона принесла бабусі поїти, також мала намір взяти деякі свої особисті речі, однак мати почала ображати її нецензурною лайкою та виганяти з будинку, після чого викликала поліцію.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила факт існування напружених відносин з дочкою, на її думку у ОСОБА_1 є психічні розлади. Вказала, що коли дочка приходить до неї додому, то ображає її та застосовує фізичну силу. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердила.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшла такого висновку.

Адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

За матеріалами справи ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення домашнього насильства у формі психологічного щодо матері.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями наведеного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладений на суд.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, наданий електронний рапорт поліції від 24.08.2025, заява та письмові пояснення заявника ОСОБА_2 від 24.08.2025, ОСОБА_1 від 26.08.2025, ОСОБА_3 від 28.08.2025

Разом з тим, електронний рапорт не є письмовим доказом в розумінні статті 251 КУпАП, він сформований лише за повідомленням заявника.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 як у день події, так і в суді не визнала.

Інші докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо матері, окрім пояснень самої ОСОБА_4 , у матеріалах справи відсутні.

Відеофіксація подій поліцейським не долучена.

У письмових поясненнях від 28.08.2025 ОСОБА_3 (хресна мати ОСОБА_1 ) вказала, що саме ОСОБА_2 постійно ображає свою доньку, не пускає додому та виганяє з будинку, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена ночувати у будинку батька. Охарактеризувала ОСОБА_2 як конфлікту особу, яка безпідставно оговорює свою дочку, називаючи її психічно хворою.

Про наявність напружених відносин між дочкою та матір`ю також зазначено у характеристиках сільського голови Поворської сільської ради Ковельського району І.Бондарчук на мешканок села Гулівка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відтак, у даній справі протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, та пояснення ОСОБА_2 , на противагу яких є пояснення ОСОБА_1 , не є достатніми доказом вчинення особою вказаного правопорушення.

Окрім того, під час судового розгляду ОСОБА_1 повідомила обставини події, які суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність цих обставин, які узгоджуються з іншими письмовими доказами (поясненнями ОСОБА_3 , характеристиками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), не можливо залишити поза увагою суду, і вони є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, за відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини першої статті 247, статтями 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк