Провадження № 3/161/5647/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 431862 від 23.08.2025 року, водій ОСОБА_1 23.08.2025 року о 13:36 год. в м. Луцьк по пр. Грушевського 1, керував транспортним засобом Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п. 2.5 ПДР, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП (правопорушення вчинено повторно протягом року).

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 431899 від 23.08.2025 року, він же у вказаний період часу за тією ж адресою, керував транспортним засобом Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою позбавленою права керування ТЗ згідно постанови від 20.06.2025 року (правопорушення вчинено повторно протягом року). Такі дії кваліфіковані поліцейським за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових пояснень особи на адресу суду не надходило.

З огляду на вказане, а також положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, що притягується до відповідальності щодо даної категорії справ, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи без участі правопорушника за наявними матеріалами справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та переглянувши відеозаписи події, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що постановою від 20.06.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.7).

Крім того, ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП згідно постанови суду від 30.07.2025 року (а.с.3)

На переконання судді винуватість особи у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, рапортом поліцейського, матеріалами відеозапису та іншими матеріалами справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протоколи про адміністративні правопорушення, у суду не має.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність суддя не вбачає.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, суддя вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, який передбачено ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Суд зауважує, що стягнення в частині конфіскації транспортного засобу в даному випадку не застосовується, оскільки відомостей про перебування транспортного засобу у приватній власності правопорушника не встановлено (а.с.3).

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 51000 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк