Справа № 352/1731/25
Провадження № 3/352/766/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Поліцейським відділення поліції № 1 ( м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Павлик Б.В. 11 липня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

ОСОБА_1 11 липня 2025 року о 22 годині 39 хвилин в селі Черніїв по вулиці Надвірнянській керував автомобілемVolkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із використанням газоаналізатора драгер 6810. Відповідно до тесту № 10954 результат огляду 2.33 проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІІ. Рух провадження

24 липня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений до розгляду по суті на 08 серпня 2025 року.

08 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 24 вересня 2025 року в зв`язку із клопотанням адвоката про надання можливості ознайомитись із матеріалами справи.

24 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 09 жовтня 2025 року в зв`язку із клопотанням адвоката про надання можливості ОСОБА_1 , який не з`явився в судове засідання, надати особисті пояснення.

09 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 23 жовтня 2025 року в зв`язку із призупиненням діяльності суду через надходження повідомлення про замінування будівлі.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він не вчиняв правопорушення, оскільки не керував автомобілем. Він дійсно перебував в автомобілі, однак в якості пасажира. Керував автомобілем незнайомий йому військовий, який зник з місця події після аварії. ОСОБА_1 стояв біля магазину, коли незнайомий військовий попросив його підвезти до ОСОБА_2 до кільця. Оскільки ОСОБА_1 був в стані сп`яніння, то не міг сісти за кермо, а тому за кермо сів військовий, а ОСОБА_1 був в автомобілі в якості пасажира. На трасі їх підрізав автомобіль, внаслідок чого сталась аварія та ОСОБА_1 відключився від удару. Коли очнувся військового не було.

Також ОСОБА_1 зазначив, що в протоколі підписи його та пояснення, однак він не розумів, що діється, оскільки отримав удар голови. Його дійсно в той же день притягнуто до відповідальності поліцейським за керування автомобілем без паску безпеки та вказана постанова ним не оскаржувалась, а штраф списано виконавчою службою з його картки. Однак він автомобілем не керував і вважає, що в постанові вказані недостовірні відомості.

Адвокат Говзан М.М. ( далі Адвокат), який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі ордеру, просив закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, оскільки:

- ОСОБА_1 не керував автомобілем і відсутні будь-які докази такого керування, а відеозапис розпочинається значно пізніше аварії;

-алкоголь міг вживатись ОСОБА_1 вже після аварії;

-на відеозаписі не видно нульовий показник драгеру перед початком огляду, а тому наявні сумніви щодо правильності налаштування драгеру;

-постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не є належним доказом, оскільки на відеозаписі не зафіксовано момент керування.

IV. Докази, досліджені під час судового розгляду:

IV.1 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу ОСОБА_1 11 липня 2025 року о 22 годині 39 хвилин в селі Черніїв по вулиці Надвірнянській керував автомобілемVolkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із використанням газоаналізатора драгер 6810. Відповідно до тесту № 10954 результат огляду 2.33 проміле.

Тест 10954 із застосуванням драгеру Alcotest6810, згідно із яким результат тесту ОСОБА_1 становить 2,33%

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, проведення огляду пов`язано із виявленими ознаками сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушенням координації рухів. Результат огляду становить 2,33 проміле %.

ОСОБА_1 від підпису в акті відмовився.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 липня 2025 року

Згідно із текстом направлення у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою Драгер 6810, результат огляду 2,33%.

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Alcotest 6810

За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Свідоцтво чинне до 09 жовтня 2025 року.

Декларація про відповідність мундштуків вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 11 липня 2025 року

Згідно із текстом постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП за керування тим самим автомобілем, що і в цій справі, в той самий час та в тому ж місці без використання ременя пасивної безпеки

Зобов`язання від 11 липня 2025 року про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом протягом 24 годин

Пояснення ОСОБА_3 , який зазначив, що рухався 11 липня 2025 року близько 22.39 з Надвірної у напрямку Львова та у дзеркалі заднього виду побачив спочатку світло фар автомобіля, яке швидко наближалось, а потім різко зникло в смузі зелених насаджень

Пояснення ОСОБА_4 який зазначив, що 11 липня 2025 року він був запрошений для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, під час огляду газоаналізатор показав результат 2,33, а ОСОБА_1 погодився із результатом тесту.

Рапорт про надходження до поліції заяви та інформації про те, що автомобіль з`їхав в кювет

IV.2. Відеозаписи з бодікамери поліцейського

На відеозаписі зафіксовано спілкування поліцейського із ОСОБА_1 .

На 01.55 запису на запитання поліцейського ОСОБА_1 відповідає, що він їхав сам. На 06.10 запису поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у останнього запаху алкоголю з порожнини рота та пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу драгер.

На 06.30 запису ОСОБА_1 самостійно розпаковує мундштук для проходження огляду.

На 07.05 запису зафіксований результат проведеного огляду ОСОБА_1 , а саме 2,33 проміле.

На 08.10 запису ОСОБА_1 повідомляє, що він згоден із результатом огляду, поліцейський роз`яснює право пройти огляд в лікувальному закладі, на що ОСОБА_1 повідомляє, що їхати до лікарні немає потреби.

На 09.15 запису ОСОБА_1 повідомляє, що він почуває себе добре та медичної допомоги не потребує.

V.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Такий розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

V.І щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

V.ІІ щодо керування транспортним засобом

На наданих і досліджених доказах, зокрема відеозаписах з бодікамер поліцейських не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозапис розпочинається з моменту спілкування поліцейського із ОСОБА_1 .

В той же час Суддя вважає, що факт керування може підтверджуватись не тільки відеозаписом, але й іншими доказами у справі за їх наявності.

Так, постановою від 11 липня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за п`ятою статті 121 кодексу України про адміністративне правопорушення, за керування тим самим транспортним засобом в той самий час та в тому ж місці ( 11 липня 2025 року о 22 годині 39 хвилин в селі Черніїв), як і в цій справі.

На сайті судової влади України відсутні відомості щодо оскарження вказаної постанови. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що вказана постанова ним не оскаржувалась, а штраф сплачений. За таких обставин, Суддя вважає вказану постанову належним доказом керування ОСОБА_1 автомобілем саме о 22 годині 39 хвилини, тобто в час, за керування автомобілем в стані сп`яніння в який складено протокол в цій справі.

Суддя відхиляє доводи Адвоката щодо неправомірності постанови, оскільки вона ніким не оскаржувалась, а правомірність дій поліцейського не є предметом розгляду в цій справі.

Крім того, на 01.55 відеозапису з бодікамери ОСОБА_1 на питання поліцейського відповідає що їхав сам.

Суддя критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про керування автомобілем іншою особою з наступних підстав:

-Свідок ОСОБА_5 , який з моменту аварії до проходження огляду на стан сп`яніння, не повідомляв про наявність інших осіб на місці події;

- ОСОБА_1 безпосередньо на місці події повідомив, що він сам керував автомобілем( 01.55 запису);

Таким чином, ОСОБА_1 не надано до суду будь-яких доказів наявності в автомобілі інших осіб, а також про наявність інших осіб не зазначають жоден із свідків, в тому числі присутніх на місці події безпосередньо з моменту аварії.

V.II щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

-Відеозаписом, на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосування драгеру, результат огляду, який становить 2,33 проміле, а також повідомлення ОСОБА_1 про його згоду із результатом огляду та повідомлення про відсутність підстав для огляду в медичному закладі;

-тестом № 10954 , відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 становить 2,33 проміле;

-Поясненнями ОСОБА_4 згідно із якими він був запрошений 11 липня 2025 року для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, під час огляду газоаналізатор показав результат 2,33, а ОСОБА_1 погодився із результатом тесту.

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 2,33 проміле

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою Драгер 6810, результат огляду 2,33 %.

-протоколом про адміністративне правопорушення від 11 липня 2025 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами в короткий проміжок часу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В акті огляду та направленні зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Таким чином, у поліцейського були підстави вважати про перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, обов`язок поліцейського на доставлення водія до закладу охорони здоров`я для огляду виникає у двох випадках:

-водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки;

-водій не згоден з результатами огляду із застосуванням драгеру на місці зупинки

На відеозаписі зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , який після проходження огляду на місці із застосуванням драгеру Alcotest не заявляв про незгоду з результатами його огляду, зазначив, що він згоден із результатом огляду проведеного огляду та не бажає їхати до медичного закладу

Таким чином, у поліцейського були відсутні підстави для направлення водія для проходження огляду до медичного закладу та, як наслідок, наявні підстави для складення протоколу.

щодо інших доводів Адвоката.

На відеозаписі, починаючи з 06.30, зафіксовано, що поліцейський надає ОСОБА_1 для огляду драгер, а також пропонує самостійно відкрити мундштук.

Ані ОСОБА_1 , ані присутні свідки не повідомляють про невідповідність драгеру вимогам чинного законодавства.

Таким чином, вказані доводи Адвоката є припущеннями, які не підтверджуються будь-якими доказами та суперечать фактичним обставинам, зафіксованим на відеозаписі.

Так само припущенням є доводи Адвоката про можливість ОСОБА_1 , випити алкоголь вже після аварії. Вказане припущення не підтверджується жодним доказом, про його ймовірність не допускає жодна особа, в тому числі і сам ОСОБА_1 , а також свідок ОСОБА_6 , який був присутній на місці події одразу після аварії.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 11 липня 2025 року о 22 годині 39 хвилин в селі Черніїв по вулиці Надвірнянській автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

VI.Щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений такий безальтернативний вид адміністративного покарання як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає, що з огляду на характер і суворість стягнення, яке може бути застосовано до особи за статтю 130 КУпАП, правопорушення за цією статтею за своїм характером вважається „кримінальним згідно з Конвенцією, а тому на особу поширюються гарантії права на справедливий суд, визначені статтею 6 Конвенції, в тому числі така складова, як принцип індивідуального характеру відповідальності, що може бути підставою для призначення за аналогією зі статтею 69 Кримінального кодексу України більш м`якого покарання, ніж зазначено в санкції статті.

Враховуючи небезпеку адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , небезпеку можливості настання наслідків, Суд вважає, що призначення стягнення в розмірі, меншому, від передбаченого санкцією статті, може мати місце у виключних випадках щодо обставин справи та характеристики особи, яка притягається до відповідальності.

В даному випадку відсутні такі виключні обставини справи та характеристики особи, які б свідчили про можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено санкцією статті для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами

В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

IV.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО