Справа № 736/1559/25 Головуючий у 1 інстанції Пархомчук Т. В.
Провадження № 33/4823/833/25
Категорія - ч. 5 ст. 122 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , працююча в Корюківському ліцеї №2 педагогом-організатором,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 1 445 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 23 червня 2025 року о 08 год. 20 хв. в м. Корюківка, по вул. Шевченка, 216, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, чим створила аварійну ситуацію водію автомобіля Citroen, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, різко змінив напрямок руху, чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що не порушувала Правил дорожнього руху і аварійної ситуації не створювала, а водій іншого транспортного засобу розпочав маневр подвійного обгону її автомобіля та трактора, але не впорався із керуванням і виїхав на узбіччя. За наведених підстав, вважає, що місцевий суд прийняв передчасне рішення, яким притягнув її до адмінвідповідальності за обставин наведених у протоколі про адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону місцевим судом дотримані і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Диспозиція ч. 5 ст.122 КУпАП передбачає склад адміністративного правопорушення, як порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

За змістом вимог статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 122 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа відносно якої складено протокол, порушила Правила дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй правопорушення, місцевий суд послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №370324 від 23.06.2025 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП, згідно якого, ОСОБА_1 23 червня 2025 року о 08 год. 20 хв. в м. Корюківка, по вул. Шевченка, 216, керуючи автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, чим створила аварійну ситуацію водію автомобіля Citroen, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, різко змінив напрямок руху, чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с.10-12).

На місці події ОСОБА_1 надала відповідні письмові пояснення, де серед іншого зазначила, що перед зміною напрямку руху подивилась в дзеркала заднього виду та автомобіля марки Citroen, який рухався у попутному напрямку руху позаду її транспортного засобу не було, а тому вона, увімкнувши лівий покажчик повороту, почала виїжджати на ліву смугу дороги та побачила, що зліва від її автомобіля зрівнявся транспортний засіб Citroen, що спростовує доводи останньої, проте, що вона переконалась у виконанні даного маневру.

Посилання апелянта про перевищення водієм ОСОБА_2 допустимої швидкості руху й наявність в його діях порушень Правил дорожнього руху, не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і, направленого до суду.

А тому, твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені обставини справи, не заслуговують на увагу, оскільки наявні докази у матеріалах справи були предметом дослідження судом першої інстанції, яким суд надав належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, саме за порушення нею п. 10.1 Правил дорожнього руху, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останньої слід розцінювати, як намагання нею уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, її особи, ступеня вини та в мінімальних межах санкції ч. 5 ст. 122 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач