САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3413/25
Провадження №3/726/706/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ЧРУП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

за участю:

особи, щодо якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 ;

захисника ОСОБА_2 ;

законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_3 ;

захисника Шеремети І.С.,

щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що працює асистентом кафедри лінгвістики ЧНУ, за ст. 173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2025 року ОСОБА_1 , 28.09.2025 року о 10:00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: шарпав за одяг, намагався силою утримати свою малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав останній шкоди психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину не визнав та пояснив суду, що рішенням суду йому виділено час для побачення з дітьми без участі матері, на якій він і приїхав з державним виконавцем. Після того як взяв ОСОБА_5 на руки, вона почала плакати, він намагався її заспокоїти та хотів відвести до психолога або психотерапевта, ОСОБА_6 також плакала та кричала. Пояснив, що таке ставлення дітей зумовлено тим, що у нього з матір`ю дітей довгостроковий конфлікт, що в свою чергу призводить до такого ставлення дітей до нього. Також зазначив, що матір дітей сама провокує таку ситуацію.

Представник ОСОБА_1 адвокат Паланійчук В.П. в судовому засідання підтримав покази ОСОБА_1 , надав пояснення аналогічні поданому ним до суду письмовому запереченню. Просив суд закрити справу у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, крім того вважає, що відсутній склад правопорушення за ч.2 вказаної статті, оскільки відсутня повторність дій.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що між собою вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) майже не спілкуються, а коли він приїжджає до дітей, то вони не хочуть з ним проводити час, не хочуть до нього навіть наближатись, вони його дуже бояться, так як він поводить себе агресивно на постійній основі, постійно ображає та погрожує, кричить, діти налякані, силоміць затягує дітей в автомобіль. Крім того пояснила, що ОСОБА_1 28.09.2025 року, намагаючись забрати дітей, штовхав її та вдарив сильно по нозі, щоб вирвати ОСОБА_7 , яка пищала від страху, ОСОБА_6 при цьому хапала ОСОБА_7 за ноги і кричала, просила допомоги для сестри. Розуміючи складність ситуації та постійне домашнє насилля щодо неї і дітей, а також ситуацію при якій всі протоколи про домашнє насилля колишнього чоловіка - касує суд за недоведеністю складу правопорушення - вона всі ці події намагалася зняти на телефон. Зазначає, що діти його майже не знають, так як вони розійшлися ще коли вона була вагітною другою дитиною і ОСОБА_1 не приймав участі у вихованні дітей, не допомагав та не піклувався про них ніяким чином. Він не знає їх зовсім, не знає, чим діти хворіють, як лікуються, як живуть та чим займаються, він не володіє інформацією про дітей і не цікавився ними. Він постійно погрожує їй та її близьким родичам при зустрічах та в соціальних мережах, все це відбувається у зв`язку з матеріальними претензіями, які він висуває до неї. Пояснила також, що ОСОБА_1 не вміє з дітьми поводитись, постійно кричить, застосовує фізичну силу та погрожує, що забере дітей і не поверне, позбавить її батьківських прав щодо дітей, і це буде його помстою за, на думку ОСОБА_1 , «погану» поведінку ОСОБА_3 . Крім того також зазначила, що ОСОБА_1 пред`являє постійні претензії їй стосовно сплати ним аліментів на дітей, рахує, що вона має повернути йому ці кошти. Звертає увагу суду на те, що діти знаходяться в постійному страху та психічному напруженні, через неадекватну поведінку батька, незважаючи на те, що вона спокійно реагує на приїзд ОСОБА_1 та не проти спілкування батька з дітьми. Просить суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, захистити її та двох доньок від насильства психологічного та фізичного характеру.

Крім того, ОСОБА_3 на підтвердження винуватості інкримінованого ОСОБА_8 вищевказаного правопорушення просила суд долучити до справи відеоматеріали, на яких зафіксовані події в тому числі і ті, що описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №118282 від 28.09.2025 р.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення відповідно до змісту диспозиції статті (частині статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Приписами ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Так, 19.12.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, яким стаття 173-2 «Вчинення домашнього насильства» викладена в новій редакції.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП, в редакції Закону України № 3733-IX від 22.05.2024року, передбачає новий склад правопорушення - діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння (дія або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода фізичному або психічному здоров`ю малолітнього чи неповнолітнього потерпілого.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В судовому засіданні встановлено.

Згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.10.2023 року №726/1426/23 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Від даного шлюбу народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після фактичного припинення шлюбних відносин в 2022 році діти залишилися проживати разом із матір`ю ОСОБА_3 .

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.05.2024 року №726/3005/23 зобов`язано ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 , перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Визначено порядок спілкування та побачення ОСОБА_1 , із його дітьми - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ..

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.09.2024 року №726/3005/25 рішення Садгірського районного суду м. Чернівців від 22 травня 2024 року в частині визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 із його дітьми - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 змінено та встановлений наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із дітьми - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у формі побачень:

- протягом першого року з дня прийняття даної постанови, тобто до 17 вересня 2025 року за попередньою домовленістю з матір`ю та з урахуванням режиму дня стану здоров`я дітей кожної неділі в проміжок часу з 10:00 години до 13:00 години присутності матері за місцем проживання дітей чи в іншому місці за погодженню батьків;

- в подальшому, тобто після 17 вересня 2025 року за попередньою домовленістю з матір`ю та з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей кожної неділі в проміжок часу з 10:00 години до 18:00 години без присутності матері у місці за вибором батька із обов`язком забрати дітей із місця їхньої проживання та повернути назад до місця їх проживання;

- 15 серпня у день народження батька дітей ОСОБА_1 , щорічно, у проміжок часу із 09:00 годи ш до 18:00 години, якщо припадає на вихідний чи святковий день з 18:00 години до 21:00 години якщо вказана дата припадає на будній день, б присутності матері у місці за вибором батька із обов`язком забрати дітей із місця їхнього місця проживання та повернути назад до місця їх проживання;

- у різдвяні, новорічні та пасхальні свята, святкові дні - НОМЕР_1 червня (день народження ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження ОСОБА_11 ), 1 вересня, 8 березня щорічно, за бажанням дітей та за домовленістю з матір`ю.

У решті рішення залишено без змін.

Постановою Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП 77110815 від 10.02.2025 року відкрито виконавче провадження.

Згідно вказаної вище постанови Чернівецького апеляційного суду від 17.09.2024 року, ОСОБА_1 , разом із державним виконавцем Третього відділ ДВС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.09.2025 року приїхали до місця проживання дітей, зокрема: АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за частиною 2 статті 173-2 КУпАП, як домашнє насильство фізичного характеру, вчинене відносно малолітньої особи ОСОБА_12 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, письмовими поясненнями законного представника малолітньої потерпілої матері дитини ОСОБА_3 про вчинення батьком насильства над дитиною, поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом подій.

Із відеозапису вбачається, що батько ОСОБА_1 схопив ОСОБА_7 , яка до цього часу ховалася за матір, утримуючи її однією рукою, неодноразово застосовував фізичну силу до дитини ОСОБА_13 , яка кричала, плакала та виривалась, намагався занести її в машину, при цьому малолітня ОСОБА_14 , в присутності якої це все відбувалося намагалася схопити сестру за ноги, кричала, плакала та просила допомогти сестрі. Крім цього в присутності двох малолітніх дітей ОСОБА_1 неодноразово штовхав та наніс удар матері дітей ОСОБА_3 , намагався вирвати її телефон з рук, щоб припинити відео зйомку.

Суд зауважує, що всі ці події, згідно відеозапису, відбувалися в присутності виконавця Третього відділу державної виконавчої служби, який не припиняв незаконні неправомочні дії ОСОБА_1 щодо малолітніх дітей і матері, у зв`язку з чим суд вважає звернутися з Окремою Ухвалою до Третього відділу державної виконавчої служби і звернути увагу на негідну поведінку посадовця при виконання посадових обов`язків.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , щодо невизнання ним вини, вважаючи його пояснення формою захисту та спробою уникнути адміністративної відповідальності, оскільки його пояснення спростовуються наданими в судовому засіданні поясненнями законного представника матері дитини ОСОБА_3 , переглянутим судом відеозаписом, а також письмовими матеріалами справи.

Суд не бере до уваги посилання адвоката Паланійчука В.П. та правопорушника ОСОБА_8 , що нібито якісь дії ОСОБА_3 спровокували ОСОБА_8 на насильницьку поведінку, психологічне та фізичне насильство по відношенню до дітей, з огляду, крім іншого, й на підставі ч.1 ст. 42 Конвенції «Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами» відповідно до якої сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб у кримінальному провадженні, розпочатому після вчинення будь-якого з актів насильства, які підпадають під сферу застосування цієї Конвенції, культура, звичаї, релігія, традиція або так звана «честь» не розглядалися як виправдання таких актів. Це охоплює, зокрема, заяви про те, що жертва порушила культурні, релігійні, соціальні чи традиційні норми або звичаї належної поведінки.

Так,психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд зазначає, що у даному конкретному випадку поведінка ОСОБА_8 істотно відрізнялась від звичайних конфліктних відносин між батьком та дитиною, адже характер та інтенсивність його дій, що встановлено з пояснень законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_3 , безумовно спричинили дитині емоційну травму, та як наслідок завдали психічної шкоди здоров`ю.

Отже, суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для встановлення судом усіх обставин, що підлягають з`ясуванню.

Суду не надано доказів та не наведено доводів, які б викликали сумніви або вказували на суперечності в обставинах встановлених судом.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та доведеність його вини.

При призначенні міри адміністративного стягнення суддя враховує характер вчинення правопорушення та особу правопорушника і вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді максимального штрафу.

Крім того, суд зауважує на неналежну поведінку ОСОБА_8 у судовому засіданні, який до закінчення розгляду справи, до закінчення надання пояснень учасниками процесу, покинув залу суду, словесно висловлюючи неповагу до суду, вказані дії останнього суд розцінює як порушення порядку під час судового засідання, та як явну зневагу до суду і встановлених у суді правил.

Щодо судового збору.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави судовий збір.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч.2, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 605, 60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяЛ. В. Байцар