Номер провадження 3/523/4068/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м.Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ветерана військової служби, інваліда ІІ групи внаслідок травмування та поранення, отриманого під час захисту Батьківщини від повномасштабної агресії рф проти України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді від 19.08.2025 року, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, відповідно, об`єднані в порядку ст.36 цього ж Кодексу в одне провадження.

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 28.07.2025 року о 21:42 годині, ОСОБА_1 , який постановами суддів від 26.11.2024 та 18.02.2025 року та постановою серії ЕНА №4603185 від 28.04.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 та ч.4 ст.126 КУпАП, відповідно, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №1 по вул.Віталія Нестеренка в м.Одесі, будучи позбавленим постановою Києво-Святошинського районного суду м.Києва від 11.11.2024 року права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що вчинено повторно протягом року, а також з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), - від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що вчинено повторно протягом року, чим порушив п.п.2.1.а, 2.5 «Правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду повісткою (а.с.22), в судове засідання 03.10.2025 року не з`явився, але звернувся до суду із письмовими поясненнями, в яких вказав, що за викладених у протоколах обставин транспортний засіб знаходився не на проїжджій частині, а біля будинку, від проходження медичного огляду відмовився через фантомні болі, а також зауважив на тому, що він є учасником бойових дій, ветераном війни, у зв`язку з отриманим при захисті Батьківщини пораненням у 2023 році втратив кінцівку, на підтвердження чого надав копії відповідних документів, а також просив призначити мінімальне передбачене законом стягнення або звільнити його від адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте скористався своїм правом на подачу до суду письмових пояснень, суддя з огляду на вимоги ч.1 ст.268 КУпАП вирішив розглянути справу за відсутності цієї особи та на підставі наданих до суду матеріалів.

Вивчивши об`єднанні матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , суддя доходить наступних висновків.

За ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В обґрунтування провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.126, ч.3 ст.130КУпАП, відповідно, УПП в Одеській області надало до суду матеріали, які містять:

- протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№405559, 405573 від 28.07.2025 року, складені стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, відповідно (а.с.1, 13);

- довідки про наявність повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.126 КУпАП, протягом року (а.с.3, 17);

- довідки про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.4, 16);

- направленням ОСОБА_1 на медичний огляд до КНП «ООМЦПЗ ООР» з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.6);

- постановою серії ЕНА №4603185 від 28.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.15);

- відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників поліції на цифрових носіях ДВД-дисках (а.с.7, 18).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положеннями ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок доведення інкримінованих певній особі обставин вчинення адміністративного правопорушення покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про такі адміністративне правопорушення, а суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості і права відшуковувати докази провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, за викладених в них обставин, ОСОБА_1 , який постановами суддів від 26.11.2024 та 18.02.2025 року та постановою серії ЕНА №4603185 від 28.04.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 та ч.4 ст.126 КУпАП, відповідно, 28.07.2025 року о 21:42 годині, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №1 по вул.Віталія Нестеренка в м.Одесі, будучи позбавленим постановою Києво-Святошинського районного суду м.Києва від 11.11.2024 року, права керування транспортними засобами, строком на 1 рік, що вчинено повторно протягом року, а також з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), - від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що вчинено повторно протягом року, чим порушив п.п.2.1.а, 2.5 «Правил дорожнього руху».

При цьому, Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Верховний Суд у справі №489/4827/16-а (постанова від 15.04.2020 року) зробив висновок, що протокол не може вважатись об`єктивним доказом порушення, не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський у спірних правовідносинах виступає в якості суб`єкта владних повноважень, який зацікавлений у розгляді справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, чи керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Частина 3 ст.130 означеного Кодексу передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п.п.2.1.а, 2.5 «Правил дорожнього руху», водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а на вимогу поліцейського - пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП полягає в тому, що порушник, який двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Об`єктивною ж стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами або відносно якої державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у такому праві.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення або неналежність особи до суб`єкту адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності, а особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частинами 2, 3 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено Наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735, про затвердження Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратiв, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 №1413/27858.

Відповідно до вказаної Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами поліції з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно ж з п.п.6,7 Розділу І цієї Інструкції, огляд водія на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За приписами ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з дослідженого суддею наявного в матеріалах справи відеозапису розглядуваних подій (а.с.7, 18), відеофайли не містять переконливих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Натомість, відеозапис містить фрагменти, на яких ОСОБА_1 з моменту початку спілкування з працівниками поліції, перебуваючи біля транспортного засобу, заперечував керування ним під час розглядуваних подій.

Слід зауважити на тому, що інші наявні у справі матеріали, оцінка яких здійснена суддею у їх сукупності та взаємозв`язку, не доводять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди використовують практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, викладених, зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.09.2011 року) та у справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2018 року), Суд неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Наведені обставини обумовлюють висновок судді про те, що матеріалами розглянутої справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, провина останнього не доведена та в діях зазначеної особи відсутні складові ознаки наведених правопорушень, внаслідок чого провадження у справі про притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, - підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу або події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 36, 126, 130, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та для відома до УПП в Одеській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов