Справа № 156/1128/25
Провадження № 3/156/763/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А. Є. , з секретарем судових засідань Степанець Т.В., за участі: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Лесика С.І.,

розглянувши в режимі відкритих судових засідань матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, має статус учасника бойових дій, відомості про місце роботи (місце проходження служби) у справі відсутні, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про попередні випадки притягнення до адміністративної відповідальності, про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні,

ВСТАНОВИВ:

1. Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину особі

1.1. Згідно з матеріалами, які надійшли до суду з Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення за таких обставин.

1.2. У с. Павлівка Володимирського району Волинської області (на трасі Т0305) 13.09.2025 о 00 год 49 хв водій ОСОБА_1 керував трактором марки «FIGHTER 504», без реєстраційного номерного знаку,перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

1.3. У діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу Національної поліції вбачають порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (зі змінами), таке діяння кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Позиції учасників справи

2.1. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце здійснення розгляду справи судом, для участі у призначеному засіданні не прибув, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили. Водночас інтереси ОСОБА_1 під час судового розгляду справи представляв адвокат Лесик С.І. (діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1037, виданого 06.07.2018 Радою адвокатів Волинської області, ордеру на надання правничої допомоги серії АС № 1157304, виданого 26.09.2025 Адвокатським бюро «Сергія Лесика»).

2.2. Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на це, з урахуванням участі в судовому розгляді належним чином уповноваженого адвоката, який здійснював функцію захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 , суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

2.3. У судовому засіданні 21.10.2025 захисник адвокат Лесик С.І. повідомив, що ОСОБА_1 повністю визнає свою винуватість у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому адвокат вважає, що до його підзахисного суд має застосувати основне адміністративне стягнення у виді штрафу, натомість додаткове стягнення у виді позбавлення винної особи права керування транспортними засобами на строк 1 рік, на думку захисника, не може бути застосоване до ОСОБА_1 , оскільки у матеріалах справи наявна довідка інспектора поліції щодо відсутності у ОСОБА_1 будь-якого посвідчення водія. Задля підтримання такої своєї позиції адвокат посилався на норми п.1.10 Правил дорожнього руху, Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (зі змінами), ст. 24,30 КУпАП, на певну усталену судову практику (п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005).

3. Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1. На підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, службові особи територіального органу Національної поліції додали до протоколу серії ЕПР1 № 452299 від 13.09.2025 письмові та електронні докази, котрі були досліджені в судовому засіданні.

3.2. Зокрема, до протоколу доданий рапорт в електронній формі, зареєстрований 13.09.2025 в журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції за № 13750, де зафіксовано інформацію від лейтенанта поліції ОСОБА_2 про те, що наряд «Проєкт - 13» у с. Павлівка зупинив трактор, не зареєстрований в установленому законом порядку, водій котрого ймовірно перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 3).

3.3. В акті огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , складеному інспектором СРПП Петровською Ю.М., зазначено, що огляд у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився, оскільки водій відмовився від такого огляду (а. с. 4).

3.4. Інспектор СРПП Петровська Ю.М. виписала ОСОБА_1 13.09.2025 о 00 год 55 хв направлення до КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» для проходження огляду водія на стан можливого алкогольного сп`яніння; в графі документа «результати огляду» міститься запис «не проводився», в графі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» указано «»не доставлявся» (а.с.5).

3.5. Згідно із письмовим зобов`язанням від 13.09.2025, складеним на додаток до протоколу серії ЕПР1 № 452299 від 13.09.2025, водій ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом (трактором), зобов`язався не керувати трактором, оскільки у нього відсутнє посвідчення водія (тракториста машиніста) (а. с. 7). Згідно з рапортом інспектора СРПП Петровської Ю.М. від 13.09.20205, адресованим начальнику Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) майору поліції Слюсаруку Т.П., співробітниця поліції під час складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 застосувала до водія трактора захід забезпечення провадження відсторонення особи від керування транспортним засобом (а. с. 6).

3.6. Згідно з постановою інспектора Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Петровської Ю.М. серії ЕНА № 5708189 від 13.09.2025 ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (керував трактором, хоча керувати таким транспортним засобом не мав права, оскільки не мав посвідчення тракториста машиніста), до порушника застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. (а. с. 10).

3.7. Згідно з довідкою інспектора Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Петровської Ю.М. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія (а. с. 8).

3.8. Також співробітниками поліції до суду надані на двох оптичних дисках типу «DVD-R» відеозаписи з бодікамер, на яких зафіксовані обставини правопорушення та процедура складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а. с. 13-14), копія доручення заст. начальника Володимирського РВП В. Кліменчука від 11.09.2025 про проведення оперативно профілактичного відпрацювання територіальних громад Володимирського району Волинської області (а. с. 11), супровідний лист від 15.09.2025 № начальника Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Слюсарука Т.П. про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення для розгляду до Іваничівського районного суду Волинської області (а.с.12).

4. Оцінка судді

4.1. Суддя, з`ясувавши позицію захисника адвоката Лесика С.І., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3. За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4. Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

4.5. Особи, винні в порушенні Правил дорожнього руху, несуть адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

4.6. Зокрема, норми ч.1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, до винної особи застосовується стягнення в виді абсолютно визначеної суми штрафу та позбавлення спеціального права. Також згадані норми передбачають адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

4.7. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері дотримання безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, у діях особи, котра сідає за кермо та керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також вказане правопорушення з об`єктивної сторони може виражатись у відмові водія на законну вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Суб`єктом правопорушення може бути фізична осудна особа, котра досягла принаймні 16-річного віку й керує транспортним засобом.

4.8. Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений нормами ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстр. у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Загалом, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з певними ознаками, поліцейський пропонує водієві пройти огляд для з`ясування такого стану на місці зупинки транспортного засобу (за допомогою спеціального технічного засобу) або направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

4.9. Зі змісту відеозаписів, наданих до суду територіальним органом Національної поліції, вбачається, що ОСОБА_1 13.09.2025 темної пори доби (після опівночі) перебував за кермом трактора, не заперечував того факту, що саме він здійснював керування транспортним засобом. Поліцейські висунули водієві законну вимогу щодо проходження ним огляду для з`ясування можливого стану алкогольного сп`яніння особи на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я. Цю вимогу співробітників поліції ОСОБА_1 відмовився виконувати з особистих мотивів.

4.10. Отже, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 керував трактором, відмовився виконати законну вимогу поліцейського щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу в найближчому медичному закладі для з`ясування можливого перебування особи, котра керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння. Діяння ОСОБА_1 за своєю сутністю є порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП. Докази вини водія у скоєнні правопорушення є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи. Винуватість ОСОБА_1 доведена "поза розумним сумнівом", водій повинен нести адміністративну відповідальність за відмову на законну вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

5. Призначення адміністративного стягнення; вирішення інших процесуальних питань

5.1. Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

5.2. На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення судом (суддею) враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

5.3. З огляду на те, що обставини, які б пом`якшували чи які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , не вбачаються, водій уперше притягається до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій, походить військову службу, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 основне адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

5.4. Як зазначено у довідці інспектора Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Петровської Ю.М., громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував будь-якого посвідчення водія.

5.5. Згідно з п.1.10. Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (зі змінами), водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

5.6. За загальним правилом (п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (зі змінами)), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

5.7. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до винної особи може бути застосоване таке стягнення, як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання)

5.8. Згідно з ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

5.9. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (зі змінами) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

5.10. Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20 Положення).

5.11. Системний аналіз наведених нормативних актів свідчить про те, що правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом (суддею) відповідно до санкції відповідної статті Особливої частини КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

5.12. Законом не встановлено жодних обмежень щодо призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції Особливої частини КУпАП, особам, які на момент вчинення адміністративного правопорушення не мали права керувати транспортними засобами. Положення ст. 30, ст. 130 КУпАП не містять жодних застережень чи умов застосування стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винної особи посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

5.13. У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» була висловлена правова позиція, згідно з якою «… позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених … ст. 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала…».

5.14. Водночас з цього приводу варто зауважити, що роз`яснення, викладені у постановах Пленуму Верховного Суду України, за своєю сутністю є актами тлумачення норм чинного на той час законодавства, не є джерелами права.

5.15. З 2005 року і дотепер КУпАП зазнав певних змін, котрі не були враховані на час надання цитованих роз`яснень вищою судовою інстанцією. Так, згідно зі ст. 25 КУпАП (зі змінами, внесеними Законами № 1700-VII від 14.10.2014, № 1446-VIII від 07.07.2016, № 3620-IX від 21.03.2024) позбавлення права керування транспортними засобами на теперішній час може застосовуватись як основне, так і додаткове адміністративне стягнення.

5.16. Крім того, у прогресивних правових системах популярності набуває доктрина "динамічного тлумачення" (або "динамічної інтерпретації") - це юридична доктрина, яка стверджує, що юридичні норми слід тлумачити відповідно до сучасних умов, а не відповідно до початкового наміру їх творців. Ця доктрина передбачає, що тлумачення законів може змінюватися з часом, оскільки суспільство і його потреби еволюціонують.

5.17. На думку сучасних авторитетних правознавців, цей підхід вирішує відразу декілька завдань, зокрема, пов`язаних, як з необхідністю виправлення раніше допущених передчасних підходів до тлумачення норм права, так і забезпеченням динамічного розвитку правозастосування, у тому числі з урахуванням змін, що відбулися у суспільних відносинах, у законодавстві, практиці ЄСПЛ тощо (доклад. див. Співвідношення необхідності забезпечення єдності судової практики та відступу від правових позицій Верховного Суду (на прикладі вирішення публічно-правових спорів) [Електронний ресурс] Режим доступу до ресурсу: https://supreme.court.gov.ua/supreme/pres-centr/zmi/986409/).

5.18. На тенденції до зміни певного судового тлумачення, яке було викладено у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, вказують і правові позиції, викладені у постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 (провадження № 51-944 кмо 23), зокрема, щодо відсутності у законодавстві жодних застережень чи умов застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

5.19. Зважаючи на це, суддя не вважає релевантним посилання захисника на правові позиції, викладені у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, стосовно до ситуації, що розглядається, з приводу притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ..

5.20. Тож суддя відхиляє зауваження сторони захисту щодо неможливості застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення і застосовує до порушника додаткове стягнення в виді позбавлення спеціального права на строк 1 (один) рік.

5.21. Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. Саме така сума коштів підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. 283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: ГУДКСУ у Волинській області; ; рахунок отримувача: UA0003001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; призначення платежу: 21081300.

Установити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови судді.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Є. Бєлоусов