Справа № 487/6202/25
Провадження № 3/487/1394/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відомості про місце роботи відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 року о 00 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по пров. Суднобудівному, 13 у м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в установленому законом медичному закладі відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.266 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно п.12 розділу ІІ, зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно п.п.«а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, частинами 2, 4 ст. 126 КпроАП України, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При цьому, ч. 5 ст. 126 КпроАП України, передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КпроАП України .

В свою чергу, для встановлення наявності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КпроАП України , підлягає доказуванню не лише факт відсутності права на керування транспортним засобом, а й факт керування особою транспортним засобом що вчинено нею повторно протягом року.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 126 КпроАП України .

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.п. 2.1 «а», 2.5 ПДР України.

Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаних адміністративних правопорушень підтверджується наступними матеріалами: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419092 від 11.08.2025 року; Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419098 від 11.08.2025 року; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , Довідкою від 11.08.2025 року, відповідно якої ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами; Довідкою складеною 11.08.2025 року старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області Савчуком А.В. з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КпроАП України на підставі постанови серії ЕНА №4184682 від 03.03.2025 року; копією Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4184682 від 03.03.2025 року, копією Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.04.2025 року по справі №489/1903/25 яка набрала законної сили 05.05.2025 року.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та дотримання уповноваженими працівниками УПП в Миколаївській області процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які були досліджений під час судового розгляду справи, з яких зокрема вбачається, що в зазначений в протоколі час, після зупинки транспортного засобу «Audi A6» ОСОБА_1 , вийшов з транспортного засобу з місця водія та в подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому медичному закладі.

Відповідно до довідки з Управління патрульної поліції у Миколаївській області від 11.08.2025 року, згідно наявних облікових даних АІС МВС, транспортний засіб «Audi A6» номерний знак НОМЕР_2 , належить гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КпроАП України , а саме: повторне, протягом року, керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом, а також відмова водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь його вини та вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення відповідно до ч.2 ст.36 КпроАП України, стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, за ч.5 ст. 126 КпроАП України, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення..

Призначення ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, відповідає правовій позиції, висловленій Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20.

Відповідно до ст.40-1 КпроАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись, ст.ст. 36, 40-1, 130, 126, 247, 278, 280, 283, 284 КпроАП України суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КпроАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок UA0014001; Код класифікації доходів бюджету 21081300;).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: 101; РНОКПП; Судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави, за постановою №487/6202/25.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя : І.О.Притуляк