Справа № 333/3204/25
Провадження № 3/333/1468/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Рикуна А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2025 року, о 23 год. 02 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Запоріжжі, по вул. Юності, буд. 26, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 11.04.2025 року.

25.04.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Ткачук А.Ю. подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до моменту звільнення з військової служби ОСОБА_1 .

09.07.2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Ткачуком А.Ю. подано клопотання про виклик до суду інспектора 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області капрала поліції Іванова В.С.

Також, 09.07.2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Ткачуком А.Ю. подано до суду письмові пояснення ОСОБА_1 . В поясненнях зазначено, що 03.04.2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол серія ЕПР 1 № 289938 від 03.04.20205 року. Дійсно в цей день він керував транспортним засобом, проте був безпідставно зупинений поліцейськими, які незаконно склали протокол. Жодного разу не повідомив поліцейським, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. На даний час перебуває на військовій службі і позбавлення його права керування транспортним засобом на один рік фактично позбавляє способу пересування по службових завданнях. Просить суд у разі доведення вини не накладати додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

В цей же день, представником ОСОБА_1 адвокатом Ткачуком А. Ю. подано клопотання про призначення покарання без позбавлення права керування та клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому захисником зазначено, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 не маючи на те законних підстав (порушення Правил дорожнього руху України не було), у зв`язку з чим всі подальші їхні вимоги, у тому числі й проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, незаконні. Також захисник звертає увагу судді, що відсутні чітка відмова від проходження огляду, порушено процедуру огляду водія. Так як ОСОБА_1 військовослужбовець, то пропозиція пройти огляд оголошена не уповноваженою особою. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування. За таких обставин, на думку захисника, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді від 16.07.2025 року у задоволенні клопотання адвоката Ткачука А.Ю. про зупинення розгляду справи відносно ОСОБА_1 відмовлено.

Листом викликано до суду для допиту інспектора 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області капрала поліції Іванова В.С.

12.10.2025 року до суду від іншого представника ОСОБА_1 адвоката Рикуна А.В. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить провадження у справі закрити за відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстави для закриття зазначив наступні: безпідставна зупинка транспортного засобу; поліцейські зупинили автомобіль під час повітряної тривоги у м. Запоріжжі, роботи ППО, не дали змоги дістатись безпечного місця; порушено процедуру огляду на стан сп`яніння; спеціальний статус має ОСОБА_1 (військовослужбовець) працівники поліції не мають права здійснювати огляд; протокол складено не за місцем вчинення правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Рикун А.В. просив провадження у справі закрити, підтримав усі пояснення викладені в письмовому вигляді та подані до суду.

Інспектор 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області капрал поліції Іванов В.С. у судове засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи та твердження представника ОСОБА_1 адвоката Рикуна А.В., дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395); Законом України «Про Національну поліцію».

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п. п. 6, 10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Враховуючи вказану позицію Європейського Суду, а також вид, розмір і строки стягнень, що можливо накласти на особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік), суд вважає дане провадження «кримінальним обвинуваченням».

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 289938 від 03.04.2025 року, згідно з якими встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження. Підставою для проведення огляду став факт виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.04.2025 року (час направлення: 23 год. 30 хв.), згідно з якими огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду. Підставою для проведення огляду став факт виявлення у останнього вказаних вище ознак алкогольного сп`яніння;

- даними відеозапису (відеофайл «ЕПР1 № 289938») з нагрудних камер поліцейських, дослідженого судом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням, як встановлено в подальшому, водія ОСОБА_1 . Також, встановлено, що на сигнал поліцейських ОСОБА_1 не зупинився, за ним їхала поліція, ввімкнула маячки і переслідувала. Після зупинки, ОСОБА_1 не виходив з машини, привідкрив вікно зі сторони водія, палив електронну сигарету. На запитання відповідав повільно та незрозуміло. В ході перевірки документів, у ОСОБА_1 поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. На питання поліцейського ОСОБА_1 заперечував вживання алкогольних напоїв. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, поліцейським запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу алкотестер «Драгер» або у медичному закладі. На вказану пропозицію ОСОБА_1 відмовляється (час відеозапису: 23:05:50, 23:09:33), мотивуючи тим, що він тверезий. Інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Права ОСОБА_1 були роз`яснені, пропонувалось викликати тверезого водія та отримати копію протоколу. Тверезий водій жінка, приїхала, намагалась заспокоїти ОСОБА_1 , який (час відеозапису 23:26:01) почав переходити на особистості, підвищувати голос на працівників поліції, погрожувати, о 23:29:32 ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в адресу інспектора, останній запропонував заспокоїтись, так як це є порушенням і він може його затримати, проте ОСОБА_1 на зауваження не реагував. 23:32:57 ОСОБА_1 почав голосно кричати, що він військовий, погрожував знов інспектору: «ще зустрінемося з тобою в окопі, там я тобі покажу що і як» (при цьому знов виражався нецензурною лайкою).

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не вказав про його бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Вказані факти ставлять під сумнів пояснення ОСОБА_1 щодо його згоди на проведення огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом в чіткій послідовності зафіксовано рух транспортного засобу, його зупинка, перевірка документів водія, виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, попередження про наслідки відмови від проходження огляду, роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, а також складання матеріалів.

Законність підстав для зупинки транспортного засобу не охоплюються диспозицією ст. 130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів.

Отже, доводи захисника щодо незаконності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не впливають на остаточний висновок щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а невизнання ОСОБА_1 своєї провини суд розцінює як спробу уникнення від адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 в будь-який спосіб не оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС або до керівництва патрульної поліції з метою проведення службової перевірки. За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Пояснення захисника ОСОБА_1 про те, що останній є військовослужбовцем, і складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця у відсутність співробітника ВСП є порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, є необґрунтованими.

Так, аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Крім того, слід зазначити про відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, на переконання суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735, Закону України «Про Національну поліцію».

Суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що складення протоколу про адміністративне правопорушення проводилось під час повітряної тривоги, оскільки, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 він не погодився із виявленим порушенням, при цьому і не висловив наміру пройти до укриття та продовжити розгляд справи після скасування повітряної тривоги. Крім того, суд приймає до уваги, що факт правопорушення мав у м. Запоріжжі, яке знаходиться на відстані близько 40 км від міста, де наразі ведуться активні бойові дії та фактично небезпека є цілодобовою, однак робота правоохоронних органів з метою застосування режимних заходів та стабілізаційних дій на такій території передбачає забезпечення публічного порядку, у тому числі безпеки дорожнього руху.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені Правилами дорожнього руху України, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Відсутність розписки про передачу автомобіля тверезому водію сама по собі не є доказом невинуватості, окрім того, відеозаписом зафіксовано, що тверезий водій прибув на місце події, це була дружина ОСОБА_1 , яка поспілкувалась з поліцейськими, запевнила їх, що вона не перебуває у стані сп`яніння і автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під її відповідальністю.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть адміністративного правопорушення є основною складовою правопорушення.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Суддя, враховуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані правоохоронцями докази й, у тому числі, відеодоказ зафіксований нагрудною відео-камерою працівника поліції, із якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, встановив вину даного правопорушника за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Докази, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суддею не встановлені.

Так, докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них такої особи.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» п. 86).

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази: дані протоколу про адміністративне правопорушення та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з даними довідки УПП в Запорізькій області, ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 від 08.05.2019 року.

Клопотання ОСОБА_1 та його захисника щодо не застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, так як санкція статті не має альтернатив, згідно з довідкою НГУ від 25.04.2025 року ОСОБА_1 з 27.04.2023 року є військовослужбовцем, солдат, в/ч НОМЕР_4 , проте не надано до суду документів, що останній є водієм і виконання його обов`язків із захисту Батьківщини, пов`язані з перевезенням. Також, суд враховує зухвалу поведінку ОСОБА_1 відносно поліцейських.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, конкретні обставини справи, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, зокрема й за ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Платіжні реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху:

Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно із ст. ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик