Провадження № 33/801/1079/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Піпко Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 2.10.2025 по справі № 127/27932/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 2.10.2025 по справі № 127/27932/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі шістсот п`ять гривень 60 копійок.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 30.08.2025 о 00:30 год. по вул. Синьоводська, 1 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував електросамокатом марки «Vevi», без д.н.з., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога КНП «ВОКПЛ ім. Акад. Ющека» ВОР, висновок 0532, позитивний результат 1,04 проміле, велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори 470795, 473834, чим порушив п.2.9 а ПДР України

Не погоджуючись з постановою суду, захисником Піпко А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх № 87800 від 7.10.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справ закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не надано оцінки тій обставині, що ОСОБА_1 не керував електросамокатом Vevi, адже електросамокатом керувала його дівчина, відтак відсутня об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення. На відеозаписах відсутній факт фіксування керування електросамокатом ОСОБА_1 ; суд першої інстанції також дійшов помилкового висновку про те, що електросамокат потужністю до 3 кВт є транспортним засобом, керування яким у стані сп`яніння може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП; у справі відсутнє направлення водія ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння; у справі відсутні докази того, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 складає 1,03 проміле; ОСОБА_1 не має посвідчення водія, а тому не може бути позбавлений права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Піпко А.М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисник Піпко А.М., вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 438193 від 30.08.2025, відповідно до якого 30.08.2025 о 00:30 год. по вул. Синьоводська, 1 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував електросамокатом марки «Vevi», без д.н.з., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога КНП «ВОКПЛ ім. Акад. Ющека» ВОР, висновок 0532, позитивний результат 1,04 проміле, велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори 470795, 473834, чим порушив п.2.9 а ПДР України /а. с. 2/;

-рапортом інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтинанта поліції Кордон К. від 30.08.2025 /а. с. 5/;

-висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.08.2025 № 0532, відповідного до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,04 проміле /а. с. 6/;

-відеозаписом з місця події /а. с. 7/, з якого вбачається, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 який знаходився поруч із електросамокатом «Vevi», без д.н.з., під час спілкування у ОСОБА_1 , працівниками поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі. На запитання працівників поліції «це Ви кудою їхали ?» повідомив, що їхав сюдою. На запитання працівника поліції «Чому так пізно їхали ?» ОСОБА_1 повідомив, що добирався додому з дівчиною. ОСОБА_1 також зазначив, що він під`їжджав до працівників поліції перед цим і запитував «Чи можна проїхати сюдою ?», він хотів сюдою проїхати, тут йому комфортніше, добирався додому (час 00:25 по 00:30); Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі, результат огляду позитивний 1,04 проміле (час 00:44 по 01:00).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5, 2.9а ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що електросамокат «Vevi», без д.н.з., є транспортним засобом, керування яким у стані сп`яніння може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно п.2.13 ПДР транспортні засоби належать до певних категорій, серед яких А1 інші двоколісні транспортні засоби, які мають електродвигун потужністю до 4 кВТ.

Статтею 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» (далі Закон № 2956-IX від 24.02.2023) визначено поняття низькошвидкісного легкого електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб це дво - і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» електричний колісний транспортний засіб дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторноюбатареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Статтею 2 Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них.

Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.

Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. «v» Конвенції про дорожній рух, термін «водій» («погонщик») означає будь -яку особу, що керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включно велосипеди) або які ведуть по дорозі худобу, стадо, упряжних, в`ючних чи верхових тварин.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використав електросамокат марки «Vevi», як транспортний засіб, який має електродвигун, за допомогою якого він приводиться у рух, а також призначений для перевезення людей, ОСОБА_1 є учасник дорожнього руху та як водій повинен був керувати транспортним засобом з додержанням вимог Правил дорожнього руху України.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування будь-якими транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та наголошує, що керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння має ознаки правопорушення підвищеного рівня суспільної небезпечності, оскільки несе загрозу як життю і здоров`ю самого водія, так і інших учасників дорожнього руху, зокрема, пішоходів, враховуючи факт керування електросамокатом на тротуарі.

З огляду на викладене, електросамокат, яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху, офіційно визнається транспортним засобом, за керування яким в стані алкогольного сп`яніння настає адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано оцінки тій обставині, що ОСОБА_1 не керував електросамокатом Vevi, адже електросамокатом керувала його дівчина, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що на запитання працівників поліції «це Ви кудою їхали ?» ОСОБА_1 повідомив: « Їхав сюдою». На запитання працівника поліції «Чому так пізно їхали ?» ОСОБА_1 повідомив, що добирався додому з дівчиною. ОСОБА_1 також зазначив, що він під`їжджав перед цим до іншого екіпажу працівників поліції і запитував «Чи можна проїхати сюдою ?», «Хотів сюдою проїхати, так комфортніше, добирався додому» (час 00:30). Також ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування ним електросамокатом, самостійно висловив бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки, як він пояснив не довіряє приладу Драгер (час 00:28). Тобто, факт керування підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема відеозаписом на якому ОСОБА_1 зазначає, що «їхав» та не висловлює своїх заперечень щодо факту керування ним електросамокатом.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що у справі відсутнє направлення водія ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння; у справі відсутні докази того, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 складає 1,03 проміле, апеляційний суд не вважає такими, що дають правові підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, адже у справі міститься висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.08.2025 № 0532, в якому лікарем зазначено, що ОСОБА_1 направлений на огляд інспектором 30.08.2025 о 00:30 год, результати огляду ОСОБА_1 «перебуває у стані алкогольного сп`яніння» /а. с. 6/.

Наявний у справі висновок медичного огляду 0532 є належним та допустимим доказом, оскільки його форма відповідає Додатку 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 09.11. 2015 № 1452/735, яка не передбачає зазначення у ньому результатів лабораторних досліджень. Клопотання щодо дослідження судом Акту медичного огляду ні ОСОБА_1 , ні його захисник не заявляли.

Крім цього, зазначений висновок ОСОБА_1 не оспорював та не висловлював заперечення при проходженні огляду щодо його результатів. Не заперечував ОСОБА_1 і факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, а тому не може бути позбавлений права керування транспортними засобами, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Частиною четвертою статті 30 КУпАП визначено вичерпний перелік осіб до яких позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись.

Законом України від 16.02.2021 № 1231-IX доповнено статтю 30 КУпАП після частини другої новою частиною наступного змісту, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення.

Тобто, за положеннями частини третьої статті 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами може бути застосоване і до осіб, які позбавленні такого права на час вчинення правопорушення або ж до осіб, які на час вчинення правопорушення не мали посвідчення на право керування транспортними засобами.

Аналогічний висновок міститься у постанові ОП ККС ВС від 4.09.2023 у справі № 702/301/20, у якому наголошено, що суд може призначити покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З огляду на зазначене, правомірним є висновок суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_1 , який є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, інших обставин справи.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Піпко Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 2.10.2025 по справі № 127/27932/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота