Номер провадження: 33/813/1527/25
Номер справи місцевого суду: 522/6259/25
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Сафронюка П.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , його представника Садікова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сафронюка П.В. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2025 якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Встановлено, що 24.03.2025 о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota Yaris, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса на регульованому перехресті вул. Святослава Караванського та вул. Європейська, здійснила рух на заборонений (червоний) сигнал світлофору, не надавши перевагу в русі транспортному засобу Chevrolet Volt, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював рух на дозволяючий сигнал світлофору, в наслідок чого допустила з останнім зіткнення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п.8.7.3 (е) ПДР України.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сафронюк П.В. подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було проігноровано той факт, що на обох учасників ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення за аналогічними пунктами правил, що в свою чергу є взаємовиключними обставинами.

Крім того довідка про режим роботи світлофорного об`єкта та покази свідка Вержбицької спростовують висновки поліцейських про порушення ОСОБА_1 ПДР взагалі.

Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Сафронюка П.В., який підтримав апеляційну скаргу, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника Садікова О.О., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Згідно з п.8.7.3 (а) ПДР зелений сигнал світлофора дозволяє рух. В свою чергу п.8.7.3 (е) ПДР визначено, що червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два миготливих сигнали забороняють рух. Пункт 8.7.3 (є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

З протоколу серії ЕПР1 №280264 від 24.03.2025 вбачається, що 24.03.2025 о 10 годині 30 хвилин у м. Одеса, на перехресті доріг вул. Святослава Караванського та вул. Європейська, де рух регулюється сигналами світлофора, водій автомобіля Toyota Yaris, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись на заборонений (червоний) сигнал світлофора, не надала перевагу у русі автомобілю, який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, у результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Chevrolet Volt, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п.8.7.3 (е) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначила, що вона їхала на зелений сигнал світлофора прямо по вул. Європейській, зі сторони вул. Жуковського (Караванського) на червоний виїхав на швидкості автомобіль Chevrolet Volt.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , він рухався по вулиці Жуковського (Караванського), перетинав вул. Європейську на зелений світ, як в нього в`їхав автомобіль Toyota Yaris.

Опитаний в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 24.03.2025 о 10 годині 30 хвилин він знаходився перед перехрестям з вул. Святослава Караванського по вул. Європейська, рухаючись в сторону вокзалу та стояв на заборонений червоний сигнал світлофору, в той час як в зустрічному від нього напрямку, водій автомобіля Toyota Yaris здійснив проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору, в свою чергу водій автомобіля Chevrolet Volt рухався на мигаючий зелений сигнал світлофору.

Також, опитана в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що 24.03.2025 о 10 годині 30 хвилин вона рухалась на автомобілі позаду ОСОБА_1 за дві машини в лівій смузі руху для здійснення повороту ліворуч на вул. Жуковського, ОСОБА_1 їхала прямо, колір світла світлофору ОСОБА_4 не бачила, але вважає, що був зелений сигнал світлофору.

Судом також досліджено схему ДТП, з якої вбачається розташування автомобілів, їх напрямок руху, місце зіткнення, а також наведено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Згідно із схемою роботи світлофорного об`єкту на перехресті вулиць Європейська (Катерининська) Святослава Караванського (Жуковського) станом на 24.03.2025, наданої КУ «СМЕП» ОМР, вбачається наступне.

Під час І фази у напрямку руху транспорту по вул. С. Караванського зелений сигнал світлофору (27 сек.), який у подальшому змінюється на зелений миготливий (3 сек.) та жовтий сигнал (1 сек. + 2 сек.), після чого переходить у ІІ фазу, яка починається з червоного сигналу світлофора.

В той час, під час І фази у напрямку руху транспорту по вул. Європейській червоний сигнал світлофора (27 сек. + 3 сек. + 1 сек.), який у подальшому змінюється на червоно-жовтий сигнал (2 сек.), після чого переходить у ІІ фазу, яка починається з зеленого сигналу світлофора.

Апеляційний суд зауважує, що обставини зафіксовані у схемі місця ДТП узгоджуються з відомостями, повідомленими водіями ДТП у письмових поясненнях, зокрема щодо характеру та напрямку руху транспортних засобів.

Зважаючи на фактичні обставини події ДТП, яка мала місце 24.03.2025, дослідивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як у сукупності, так і окремо, з урахуванням всіх встановлених у справі фактичних обставин, зокрема, пояснень учасників ДТП та свідків, схеми роботи світлофорного об`єкту, апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки невиконання водієм вимог п. 8.7.3.е ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки водій ОСОБА_1 мала можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, за умови, якщо б вона перед початком руху переконалася у тому, що сигнал світлофора дозволяє рух, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують обов`язку ОСОБА_1 виконання п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, учасники справи мали можливість реалізувати права, передбачені законом ст. 269 КУпАП, у тому числі заявити клопотання про призначення експертиз, якщо вбачали у цьому необхідність, проте даних клопотань ними під час розгляду в суді першої та апеляційної інстанції не заявлялось.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що у межах розгляду цієї справи, не надається правова (юридична) оцінка правомірності чи б то неправомірності дій водія транспортного засобу Chevrolet Volt, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , оскільки предметом судового розгляду у цій справі є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_1 та вказаний протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно неї.

Всі інші доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, з урахуванням встановлених в суді апеляційної інстанції обставин.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргупредставника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Сафронюка П.В. залишити без задоволення.

Постановусудді Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов