Справа № 155/1620/25 Провадження №33/802/734/25 Головуючий у 1 інстанції:Сметана В. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Бенцака О.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця, громадянки України, на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 106-2 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 306,00 (триста шість) гривень з конфіскацією незаконно вирощуваних рослин.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 03 вересня 2025 року встановлено здійснення ОСОБА_1 незаконного посіву та вирощування для власних потреб 8 (восьми) рослин конопель, за адресою АДРЕСА_2 , на території домоволодіння свого батька ОСОБА_2 .

Не погодившись з постановою судді першої інстанції захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що судом не з`ясовані та не доведені обставини, які мають значення для справи. Докази які, на думку суду першої інстанції, підтверджують подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 106-2 КпАП України в діях ОСОБА_1 отримані внаслідок істотного порушення чинного законодавства. Фактично належних доказів посіву та вирощування ОСОБА_1 рослин коноплі відсутні, як і відсутнє належне підтвердження, що вилучені рослини є наркотичним засобом. З огляду на наведене захисник просить скасувати оскаржену постану судді та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 .

За приписами ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У судове засідання апеляційної інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, будь-яких клопотань до суду не подавала.

Тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями статтей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ст. 106-2 КпАП України дотримано та вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, а тому висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

За диспозицією ст. 106-2 КУпАП, складом цього правопорушення є незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості до ста рослин чи конопель у кількості до десяти рослин.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у незаконному посіві та вирощуванні снотворного маку чи конопель.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» діяльність, пов`язана з культивуванням та (або) використанням чи реалізацією рослин, включених до списку № 3 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, з метою виробництва та (або) виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин здійснюється підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності.

Відтак, посів або вирощування снотворного маку чи конопель без такої ліцензії утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 106-2 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 106-2 КУпАП, вказані обставини підтверджені сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, та перевірених судом апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів.

Так, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №597775 від 26.09.2025 обставини підтверджуються: постановою про вилучення предметів, які не являються речовим доказом, з матеріалів кримінального провадження від 03 вересня 2025 року; заявою ОСОБА_2 від 03 вересня 2025 року про добровільний дозвіл на проведення огляду місця події; протоколом огляду місця події від 03 вересня 2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 посадила рослини для власного вжитку, та частину тих рослин сушила на горищі будинку; письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; висновком експерта №СЕ-19/103-25/11715-НЗПРАП від 24 вересня 2025 року; DVD-R диском на якому наявний відеозапис подій, які мали місце 03 вересня 2025 року.

Враховуючи вищенаведене, доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 106-2 КпАП України, апеляційним судом визнаються як такі, що нічим не підтверджені.

Судом першої інстанції правильно констатовано, що ОСОБА_1 при огляді домоволодіння її батька, повідомила працівникам поліції, що здійснювала сушіння відламаної гілки з вилучених рослин, які в подальшому працівниками поліції були вилучені і передані для проведення експертного дослідження щодо віднесення їх до наркотичного засобу канабіс. Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-25/11715-НЗПРАП від 24 вересня 2025 року передані на дослідження речовини являються наркотичним засобом канабіс.

Вказане спростовує доводи захисника про неналежне підтвердження того факту, що вилучені під час проведення огляду місця події 8 рослин коноплі, які поміщено в 11 полімерних господарських мішків, білого кольору та в одну паперову коробку дійсно є коноплею (канабісом).

Не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи й твердження апеляційної скарги про допущення працівниками поліції істотних порушень при зібрані доказів та складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд відзначає, що дії працівників поліції щодо складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення ніким не оскаржувалися, доказів неправомірних дій працівників поліції, або доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як в суді першої інстанції, так й під час апеляційного розгляду судом не встановлено.

Інші апеляційні доводи розцінюються апеляційним судом як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 адмінінстративне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином мотивованим, а відтак, підстав для його скасування, як того просить захисник, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Бенцака Олега Павловича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 рокустосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В. В. Гапончук