ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 635/1277/23 Головуючий суду 1 інстанції: Лук`яненко С.А.
Провадження №: 33/818/1578/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Литвиненку Д.А., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю її захисника Антоненка І.М., без участі іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , з участю його представника Константинової Г.В., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 жовтня 2022 року о 16 годині 40 хвилин в смт.Васищеве Харківської області, вул.Орєшкова 74, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при початку руху не впевнилась в безпечності свого руху та скоїла зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі і по інерції скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21121 д/н НОМЕР_3 , який стояв на узбіччі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №035251 від 08.11.2022 року,

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.10.2022 року з фото таблицею до нього,

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди до протоколу від 08.10.2022 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

- фото з місця ДТП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що провадження в суді першої інстанції було відкрито без урахування встановлених судом першої інстанції порушень Інструкцій та КУпАП, було порушено принцип змагальності, внаслідок чого правопорушниця була позбавлена можливості висловити свою думку щодо обсягу питань, поставлених перед експертом, вибору експертної установи, була позбавлена можливості надати свою позицію щодо висновку експерта та заявити клопотання про проведення комплексної альтернативної автотехнічної експертизи.

Крім того, наявні недоліки у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП. Не було зазначено причин, з яких експерти не змогли провести дослідження та надати висновок, а висновок експерта від 22.04.2025 суд виклав в урізаному вигляді.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції правопорушник не з`явився.

В судове засідання прибув захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та представник іншого учасника ДТП.

В судовому засіданні захисник підтримував доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлював незгоду з рішенням суду першої інстанції та просив його скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, у свою чергу представник іншого учасника ДТП заперечував проти задоволення апеляційної скарги, поданої захисником правопорушниці.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), суд апеляційної інстанції поновлює строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08 жовтня 2022 року о 16 годині 40 хвилин в смт.Васищеве Харківської області, вул.Орєшкова 74, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при початку руху не впевнилась в безпечності свого руху та скоїла зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі і по інерції скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21121 д/н НОМЕР_3 , який стояв на узбіччі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Так, суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів захисника про наявність недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП, з огляду на наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Посилання захисника на внесення виправлень до протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки технічна помилка працівника поліції при внесенні відомостей до протоколу не може свідчити про істотне порушення вимог КУпАП.

Так, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про потерпілих та свідків. Проте, на переконання суду, зазначена обставина не є підставою вважати його недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, що підтверджують або спростовують наявність правопорушення, отримані у встановленому законом порядку.

Пояснення, що містяться в матеріалах справи, оформлені належним чином, підписані, не викликають сумнівів щодо достовірності, та є допустимими доказами.

Ці пояснення в сукупності з іншими доказами повністю підтверджують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відсутність відомостей безпосередньо у протоколі не є істотним порушенням, яке б вплинуло на реалізацію прав особи на захист або об`єктивність розгляду справи.

Крім того, протокол містить всі інші необхідні реквізити та відомості, передбачені статтею 256 КУпАП.

Посилання захисника на той факт, що на схемі ДТП не зафіксоване місце зіткнення транспортних засобів апеляційним судом не приймається, оскільки схема місця ДТП відображає фактичне місце розташування транспортних засобів на проїжджій частині дороги після зіткнення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією захисника про те, що схема даної ДТП є неналежним доказом, бо містить не всі необхідні дані, зокрема у схемі відсутні сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка об`єктів та слідів. Дослідивши вказану схему, суд вважає, що вона містить достатньо даних, що стосуються деталей вказаної події, зокрема містить чітко зазначені відстані, сталі орієнтири, місце зіткнення та інші необхідні дані.

Крім того, схема ДТП не є самостійним доказом, а має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Тому апеляційний суд прийняв до уваги, серед іншого, пояснення учасників ДТП про напрямок їх руху, розташування транспортних засобів, локалізацію пошкоджень на них, і прийшов до висновку про те, що вони узгоджуються з висновками суду про порушення п. 10.1 ПДР України та вказують на механізм ДТП, що сталася.

Таким чином, вказані документи містили всю необхідну суду інформацію для винесення постанови за результатами розгляду справи по суті.

Щодо тверджень апелянта про преюдиційність встановлених фактів в рішеннях суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом ІV КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, з-поміж іншого, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 КУпАП.

Вирішення усіх питань, необхідних для розгляду справи, та усунення недоліків, які перешкоджають розгляду справи (наприклад, недостатність доказів, неправильно оформлений протокол), відбувається на етапі підготовки справи до розгляду (стаття 278 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, рапортом від 28.02.2023, складеним поліцейським СРПП відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ст. сержантом поліції А. Борщем (а.с. 32, зазначено про неможливість внесення правок до протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП, виходячи з вимог закону.

Преюдиційність (лат. praejudicialis те, що стосується попереднього судового рішення) - це прийняття без доказування та перевірки фактів, які були встановленні процедурно іншим судом в іншій справі.

Відтак, суд першої інстанції, відкривши провадження і розглянувши справу у відповідності до вимог КУпАП, діяв в межах повноважень, наданих законом, докази дослідив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, з огляду на це судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник, преюдиційного значення для вирішення даної справи не мають.

В апеляційній скарзі захисник просить призначити судову комплексну автотехнічну експертизу та на розгляд експертів поставити низку питань. Дослідивши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди і на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями, у відповідності до вимог ст. 273 КУпАП, тобто за наслідками поданої апеляційної скарги належить вирішити суто правові питання про винуватість або невинуватість особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає в діях правопорушника, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

У задоволенні клопотання захисника про призначення по справі комплексної автотехнічної експертизи, - відмовити.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило