Справа № 644/8888/25
Провадження № 3/644/2033/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 жовтня 2025 р. м.Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Шевченко С.В., розглянув матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у с т а н о в и в :

20 вересня 2025 року об 11:22 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку № 104 по вул. Шевченка у с. Шевченкове Куп`янського району Харківської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Клочкова А.О. подала письмові пояснення, в яких посилалась на те, що оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то й вимога до нього з боку патрульних про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставною. Також зазначала, що в порушення Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , а така ознака, як почервоніння очей, яка була вказана у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, взагалі відсутня у Інстукції. Крім того, адвокат вказувала на те, що з боку патрульних поліцейських мала місце провокація щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, яка полягала у тому, що останній на вимогу поліцейського сів за кермо автомобілю та здійснив рух на ньому.

За результатами розгляду справи, суд доходить викладених нижче висновків.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується також такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 459521, складеним 20 вересня 2025 року, яким зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння; відеозаписом, який доданий до протоколу, яким також підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в закладі охорони здоров`я; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, підставами для проведення якого стало виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився під підпис.

На підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, оскільки на вимогу поліцейського, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, не пройшов в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим суд зауважує, що доводи захисника, які були нею викладені у відповідному клопотанні та підтримані під час судового розгляду, спростовуються фактичними обставинами справи, а саме, з наданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 у бесіді з працівником патрульної поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, як і не заперечував факт вживання алкоголю, що пояснювало наявність характерного запаху від нього. Судом не встановлено жодних ознак провокативних дій з боку працівників поліції, оскільки претензій до ОСОБА_1 з боку патрульних щодо керування ним транспортним засобом саме після їх прохання про перепаркування автомобілю не було.

Згідно з п. 12 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, у зв`язку з чим судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, 124, 122-4, 276, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Шевченко С.В.