Справа № 738/2062/25
№ провадження 3/738/740/2025
Постанова

іменем України

27 жовтня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., pозглянувши справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 31 серпня 2025 року о 21 годині 50 хвилин в місті Мена по вулиці Чернігівський шлях, 2 Корюківського району Чернігівської області керував транспортним засобом Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначенні на 26 вересня 2025 року, 27 жовтня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся, зокрема шляхом направлення за місцем проживання судової повістки та розміщення на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик до суду, причини неявки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, рішення у справі «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Зі змісту Протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол складені у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у протоколі, отже останній був обізнаний про існування судового провадження з розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що узгоджується із положеннями частини першої статті 268 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439855 від 31 серпня 2025 року, у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 , 31 серпня 2025 року о 21 годині 50 хвилин в місті Мена по вулиці Чернігівський шлях, 2 Корюківського району Чернігівської області керував транспортним засобом Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП;

-відомості з роздруківки результату тестування на алкоголь приладу Alcotest 6810 № ARСЕ -0175, згідно з яким результат тесту ОСОБА_1 0,22 %;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою спеціального технічного засобу, у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, результат огляду проба позитивна 0,22 % (проміле);

-направленн на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від, у якому зафіксовано, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 направляється до КНП «Менська міська лікарня» 31 серпня 2025 року о 23 годині для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння: алкогольне сп`яніння;

-довідку інспектора САП Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Сухенко Т., в якій зазначено, що відповідно до інформаційної бази Національної поліції ІПНП, ОСОБА_1 видане посвідчення водія НОМЕР_2 ;

-Свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QМ 2071 103 24, відповідно до якого, газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 6810 № ARСЕ-0175 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, свідоцтво чинне до 21 листопада 2025 року;

-відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що під час розмови із інспектором ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом, повідомив , що вживав слабоалкогольний напій; зафіксовано факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу, результат 0,22%; зафіксовано згоду із результатом тесту; факт складання та оголошення протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У пункті 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зазначено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пункту 6 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованої 25 квітня 1974 року Україною в складі СРСР, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Відповідно до тесту № 2957 від 31 серпня 2025 року, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,22 проміле.

Згідно із Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QМ 2071 103 24 від 21 листопада 2024 року, щодо газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest6810» № ARCE-0175, зазначено похибку: діапазон вимірювань від 0,00% до 0.84%=+- 0,042% проміле, діапазон вимірювань від 0,84% до 5.00%=+- 5% проміле.

Виходячи з наведеного в організмі ОСОБА_1 з допомогою приладу Alcotest 6810 було виявлено алкоголь 0,22 проміле, при цьому цей показник з урахуванням похибки становить 0,178 проміле (0,22 0,042 = 0,178).

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за допомогою спеціального технічного засобу, з урахуванням похибки, не перевищує встановлену гранично допустиму норму алкоголю в крові, що у свою чергу виключає в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом статті 252 КУпАП України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд дійшов висновку, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідно закрити, згідно з положеннями пункту 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33, 130, 247, 254, 294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. Я. Парфененко