Справа № 305/3433/25
Номер провадження № 3/305/2068/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця міста Куп`янськ, Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28 серпня 2025 року, близько 20 години 15 хвилин, був виявлений та в подальшому затриманий, спільно з одним громадянином України, прикордонним нарядом "Група реагування" у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №407, на відстані близько 7500 метрів до державного кордону (територія Богданської об`єднаної територіальної громади Рахівського району, Закарпатської області), під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку шляхом подолання гірського масиву у складі групи осіб.

Крім того, 28 серпня 2025 року, близько 20 години 15 хвилин, під час затримання громадянин ОСОБА_1 спільно з одним громадянином України, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ, під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків пов`язаних із охороною державного кордону України, а саме: вдався до втечі та неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду "Група реагування" лейтенанта ОСОБА_2 , зупинити протиправні дії відмовився виконувати.

Таким чином, своїми діями громадянин України, ОСОБА_1 , порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачені ч.2 ст.204-1 КУпАП та ч.2 ст.185-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився. Адвокат ОСОБА_1 Ружицький Р.О., надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 . Також надіслав додаткові пояснення від 17.10.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 наміру перетинати кордон незаконним методом немав та злісної непокори працівникам державної прикордонної служби не вчиняв. В протоколі вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виявили в контрольованому прикордонному районі за 7500 м від лінії державного кордону. І в цей момент вони вже нібито здійснили спробу перетинання державного кордону. Начальник групи відділення інспекторів прикордонної служби ОСОБА_4 написав рапорт. В ньому вказав, що двоє громадян рухалися в бік державного кордону з метою незаконного перетинання державного кордону. Однак рух в бік державного кордону спробою перетину кордону не є. Такі дії в об`єктивну сторону ст. 204-1 КУпАП не входять. Натомість здійснити спробу перетину лінії державного кордону з відстані 7500 м неможливо. Людина не володіє фізичними даними, які дають можливість в один момент перетнути лінію державного кордону з відстані 7500 метрів. Якщо людина знаходиться від лінії кордону на відстані 7500 метрів, то спробою перетину кордону це не є. Від спроби перетину ОСОБА_1 відділяли 7500 метрів. Одночасно дій з перетину лінії кордону ОСОБА_1 в цей момент не вчиняв. Також згідно з п.8 Положення про прикордонний режим, затв. постановою КМУ №1147 від 27.07.1998, громадяни України мають право вільно перебувати та пересуватися в контрольованому прикордонному районі. Тому перебуваючи в контрольованому прикордонному районів на відстані 7500 м від кордону ОСОБА_1 нічого не порушив. Посягання на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, як цього вимагає ст.9 КУпАП, він не вчинив. Таким чином, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого ним правопорушення. Не наведено, які саме дії він здійснював. Не вказано жодної дії, яку вчинив ОСОБА_1 , яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, тому просить суд, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд розглядає справу у відсутності громадянина ОСОБА_1 .

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст.2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідувальні органи України" та "Про оперативно-розшукову діяльність".

Статтею 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" передбачено права Державної прикордонної служби України. За якою, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право втому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12).

Відповідно до переліку міст і районів на території яких установлюються конрольовані прикордонні райони (Додаток до постанови КМУ від 03 серпня 1998 року №1199 в редакції постанови КМУ від 04 серпня 2021 р. №890) Рахівський район Закарпатської області відноситься до району на території якого установлюються прикордонні райони.

Винуватість громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.204-1 КУпАП, ч.2 ст.185-10 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №356357 від 28.08.2025, серії ЗхРУ №356356 від 28.08.2025; протоколами про адміністративне затримання від 28.08.2025; протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 28.08.2025; рапортом начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) лейтенанта ОСОБА_5 ; довідкою про затримання 2-х гр.. України НОМЕР_1 ПРИКЗ впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; витягом з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) від 28.08.2025; витягом з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) списку особового складу станом на 28.08.2025; копією паспорта громадянина України; скріншотами з мобільного телефону; схемою щодо спроби порушення державного кордону на напрямку НОМЕР_2 прикордонного знаку двома громадянами України (ділянка віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону) від 28.08.2025; письмовим поясненням та письмовою заявою ОСОБА_1 від 28.08.2025; письмовою заявою та письмовим клопотанням адвоката Ружицького Р.О. від 17.10.2025.

ОСОБА_1 , як особа у відношенні та у присутності якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, достовірно знаючи про наявність адміністративних матеріалів щодо нього, до суду, не з`явився.

При цьому, суд враховує і той факт, що ОСОБА_1 , не надано жодних доказів, які б із достовірністю свідчили про те, що він станом на 28.08.2025 мав право на вільний виїзд за межі України через встановлені пункти пропуску, або перебуває на військовому обліку і йому надана відстрочка від мобілізації.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що начальник групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) лейтенант ОСОБА_5 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколів за ознаками передбаченими ч.2 ст.204-1 КУпАП та ч.2 ст.185-10 КУпАП, і що в нього були підстави для фальсифікації протоколів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи. У підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано під час судового розгляду. Тому, суд приходить до висновку, що начальник групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби при виконанні своїх обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Також судом не встановлено, й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового підписання складених щодо нього матеріалів. Суд бере до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував незаконність дій працівників прикордонної служби при його затриманні та складанні відносно нього адміністративних матеріалів.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні переконливі відомості, що дають суду підстави вважати, що громадянин ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , разом з одним громадянином України, знаходився у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №407, на відстані близько 75000 метрів до державного кордону (територія Богданської об`єднаної територіальної громади Рахівського району, Закарпатської області) та під час затримання здійснив злісну непокору працівникам ДПСУ, суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, яке виразилося у спробі перетину, групою осіб, державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України та правопорушення передбачене ч.2 ст.185-10 КУпАП, яке виразилося у злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, вчинена групою осіб.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин щодо ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому з врахуванням санкції ч.2 ст.204-1 КУпАП, беручи до уваги тяжкість вчиненого адміністративного правопорушення, яке ОСОБА_1 вчинив під час дії воєнного стану на території України, коли тимчасово, обмежено виїзд з України для окремої категорії громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, намагався перетнути державний кордон України в пішому порядку шляхом подолання гірських масивів у складі групи осіб, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання законів України та запобігання вчинення нових правопорушень.

Одночасно, на думку суду, до ОСОБА_1 неможливо застосувати ст.22 КУпАП, у диспозиції якої зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 в такий спосіб хотів ухилитися від мобілізації, під час дії воєнного стану на всій території України, отже міг зашкодити державним інтересам.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У зв`язку з наведеним, з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст.36 КУпАП, ОСОБА_1 призначити покарання за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір": отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄРДПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307, ст.308 КУпАП, штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк