Провадження № 3/161/4591/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 23 жовтня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

якому у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені його права,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №379479 від 02.07.2025 вбачається, що 02.07.2025 в м. Луцьк по вул. Магістральна (Мамсурова) о 21 год 47 хв ОСОБА_1 керував автомобілем марки Iveсо, д.н.з. № НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 0, 65 ‰ (проміле). Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулось 13.10.2025 вину не визнав та пояснив, що 02.07.2025 близько 21 год. 47 хв. він їхав у автомобілі Iveсо, д.н.з. № НОМЕР_1 , під керуванням незнайомого чоловіка, який тестував автомобіль, оскільки хотів взяти в тимчасове користування. Він сидів на місці пасажира. Особу водія він не може назвати, не знає ні засобів зв`язку, ні місця проживання, не міг пояснити, якими засобами зв`язку комунікував з водієм. Також пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу не було згаданого водія, оскільки останній втік, побоюючись можливих наслідків через неоновлення своїх військово-облікових даних у ТЦК.

Також наголосив, що погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проте вважав, що результат огляду не може свідчити про факт керування транспортним засобом у нетверезому стані, оскільки фактично за кермом він не перебував.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.10.2025 пояснив, що надав свій автомобіль для ОСОБА_2 в користування. За кермом автівки перебував саме ОСОБА_2 , після того, як від`їхали з ним від гаражів, автомобіль заглох. ОСОБА_2 пішов шукати підмогу, щоб усунути технічні несправності автомобіля.

Поліцейський ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання 02.07.2025 по вул. Магістральна помітили рух автомобілем марки Iveсо, д.н.з. № НОМЕР_1 , поки здіснив розворот службового авто, атомобіль Iveсо, д.н.з. № НОМЕР_1 зупинився. На місці водія перебував ОСОБА_1 , на пасажирському не було нікого. Інших осіб у салоні автомобіля чи на вулиці, поблизу автівки не було. Під час спілкування з водієм, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, за результатами чого склали протокол.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що зустрівся із ОСОБА_1 з метою взяти авто в оренду. Після того, як від`їхали з гаражів, стверджує при цьому, що він був за кермом, автомобіль заглох. Тоді ОСОБА_2 пішов кликати на допомогу, щоб усунути несправності автомобіля. До нього ніхто не телефонував, щоб відібрати пояснення щодо керування автомобілем Iveсо, д.н.з. № НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, прийшов до таких висновків.

Всупереч невизнання ОСОБА_1 вини, вона доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №379479 від 02.07.2025; рапортом інспектора ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Геліча С.В.; актом огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я; роздруківкою чека алкотестера Драгер з результатом 0,65 ‰ (проміле); рапортом поліцейського СРПП ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Гурського О.В.; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з першого файлу якого вбачається, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, інших осіб на місці події на відеозаписі не було. Дана обставина підтверджена в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Крім того, автомобіль стояв за із увімкненим покажчиком повороту, на перехресті.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував на сидінні водія, оскільки такі твердження спростовуються зібраними у справі доказами. ОСОБА_1 був виявлений працівниками поліції за кермом автомобіля, інших осіб на місці зупинки транспортного засобу не було. Дана обставина підтверджується відеозаписом події правопорушення, а також не спростовується самим ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що автомобілем керувала інша особа, не заслуговують на увагу, оскільки він не зміг назвати даних цієї особи, її місце проживання чи будь-які засоби зв`язку, що унеможливлює перевірку наведених відомостей.

Також суд звертаю увагу на те, що ОСОБА_1 не мав жодних відомостій про особу водія, однак в засіданні свідок ОСОБА_2 стверджує, що спілкувались телефонним зв`язком. Зазначені обставини не узгоджуються між собою.

Крім цього суд звертає увагу на те, що попереднього судового засідання ОСОБА_1 зазначав про те, що особа водій не оновив військово-облікові дані, а тому злякався працівників поліції та втік. Однак в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 ствердив, що він є пенсіонером, не є особою мобілізаційного віку, відповідно не вбачається потреби залишати місце події у зв`язку з неоновленням військово-облікових даних особою, яка не підлягає мобілізації

Таким чином, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд оцінює як спробу уникнути відповідальності, та вважає їх необґрунтованими і такими, що спростовуються доказами у справі.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.

З рапорта інспектора сектору адміністративної практики Луцького РУП ГУНП у Волинській області Літвінцової Т.С. вбачається, що згідно з базою даних «ГСЦ водійське посвідчення» інформаційно-комунікаційної підсистеми «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 09.07.2015.

Також з рапорта інспектора сектору адміністративної практики Луцького РУП ГУНП у Волинській області Літвінцової Т.С. вбачається, що відповідно до бази даних «Адмінпрактика» інформаційного-комунікаційної підсистеми «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався.

У відповідності до ст. 23 КУпАП - адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суспільну небезпеку керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння для оточуючих осіб, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність та з метою уникнення вчинення аналогічного правопорушення, беручи до уваги наявність порушення водієм порядку користування правом керування транспортним засобом, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись, ст.21, ст.23, ч. 2 ст.33, ст. 40-1,ч. 1 ст.130, 245, 256, 265, 280, 294, 307, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до частини 1 статті 307, частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК