Номер провадження 3/521/5385/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Тихонова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 188 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 000000012 від 25.08.2025 року вбачається, що 25.08.2025 року о 10 год. 15 хв. намагався здійснити перекид через паркан основної огорожі ДУ «ОВК(№14)» в зону, що охороняється, 4(чотири) мобільні телефони та 2 (дві) пачки сухих дріжджів.

За даним фактом співробітниками установи відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. До суду направив заяву про зупинення адміністративного провадження, у зв`язку із перебування на військовій службі, однак підтверджуючих документів не надав, номер телефону, який вказаний в протоколі та в заяві відключений.

Оцінивши доводи клопотання особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_1 не скористався правом на отримання правової допомоги, не вжив заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 188 КУпАП не є обов`язковою.

Розглядаючи клопотання про зупинення провадження, слід вказати, що нормами КУпАП напряму не врегульований порядок зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення (ст.268,294 КУпАП), у тому числі і у зв`язку з мобілізацією особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, незважаючи на те, що така норма існує у КПК України(ст. 335), згідно якої у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування особи на військовій службі за призовом під час мобілізації, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження з метою максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації.

Разом з тим, таке зупинення судових справ може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадженнярозумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед особи, яка притягається до відповідальності, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури.

Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, п. 1 ст. 6 якої надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (рішення ЄСПЛ у справі «Вемхофф проти Німеччини», заява № 2122/64), тому зміст та форма провадження у справах про адміністративне правопорушення в умовах воєнного стану повинні відповідати основним (загальним) засадам судочинства, передбачених у Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суду», що на переконання апеляційного суду дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження, ураховуючи при цьому реальну можливість ОСОБА_1 брати участь в судових засіданнях, виходячи із роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади тощо.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України") відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності, на підставі письмових доказів наявних в матеріалах справи, для дотримання передбачених КУпАП процесуальних строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з ст. 188 КУпАП відповідальність настає за приховану від огляду передачу або спробу передачі будь-яким способом особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, алкогольних напоїв, лікарських та інших засобів, що викликають одурманювання, а так само інших заборонених для передачі предметів.

Відповідно до переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено згідно Додатку №3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5, відносяться радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу ХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Судом встановлено, що відповідно до пояснень, які зазначені ОСОБА_1 у протоколі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення він визнає.

Відповідно до протоколу особистого огляду і огляду речей ОД№ 000000006 від 25.08.2025 при проведенні огляду у ОСОБА_1 виявлено та вилучено для тимчасового зберігання 4(чотири) мобільні телефони та 2 (дві) пачки сухих дріжджів.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується доказами зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ОД №000000012 від 25.08.2025; протоколом особистого огляду і огляду речей ОД № 000000006; протоколом про адміністративне затримання ОД № 020000193 від 25.08.2025 та іншими матеріалами справи, які надані суду.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП, яке виразилося у спробі незаконної передачі заборонених предметів особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією заборонених предметів.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 188, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Заборонені предмети, вилучені згідно з протоколом ОД № 000000006 від 25.08.2025 року, а саме мобільні телефони у кількості 4 (чотири) штуки - конфіскувати та обернути в дохід держави.

Вилучені дві пачки сухих дріжджів конфіскувати та знищити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А. Тихонова