Справа № 702/983/25
Провадження № 3/702/367/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , не одружена, не працює,

за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно зі складеним 07.10.2025 ДОП СП ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Богуславською М. М. протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №436296, ОСОБА_1 , 06.10.2025 протягом усього дня не з`явилась на реєстрацію до ВПД №1 УРУП ГУПН в Черкаській області , що по вул. Героїв України, 8, в м. Монастирище, Уманського району, чим порушила правила адміністративного нагляду, а саме п.4 ухвали Монастирищенського районного суду від 30.10.2024 № 702/976/24, повторно протягом року.

Уповноважена на складання протоколу особа вважає, що такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачає ч.2 ст. 187 КУпАП.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та гіпотетичної винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КУпАП, ДОП СП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Богуславською М. М., надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №436296 від 07.10.2025, за змістом якого, ОСОБА_1 , 06.10.2025 протягом усього дня не з`явилась на реєстрацію до ВПД №1 УРУП ГУПН в Черкаській області , що по вул. Героїв України, 8, в м. Монастирище, Уманського району, чим порушила правила адміністративного нагляду, а саме п.4 ухвали Монастирищенського районного суду від 30.10.2024 № 702/976/24, повторно протягом року, та вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.187 КУпАП (а.с.1);

- копія рапорту від 07.10.2025, згідно з яким ОСОБА_1 06.10.2025 протягом усього дня не з`явилась на реєстрацію до ВПД №1 УРУП ГУПН в Черкаській області , що по вул. Героїв України, 8, в м. Монастирище, Уманського району (а.с.2);

- копія ухвали Монастирищенського районного суду від 30.10.2024 у справі №702/976/24, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік з такими обмеженнями: заборона виходу з дому з 22:00 до 06:00 години ранку наступного дня (за винятком часу роботи); заборона перебування в торгових точках, де продаються спиртні напої на розлив; заборона виїзду з району по особистих питаннях без дозволу керівництва поліції; реєструватися у відділі поліцейської діяльності №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області чотири рази на місяць (а.с.3, 4);

- копію довідки про оголошення ухвали суду про встановлення адміністративного нагляду та встановлених обмежень від 07.11.2024, а також датою реєстрації у ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для адміністративного піднаглядного ОСОБА_1 - кожний перший, другий, третій та четвертий понеділок місяця, з якою ОСОБА_1 ознайомлена 07.11.2024 (а.с.5);

- копія реєстраційного листа адміністративно-піднаглядної ОСОБА_1 , де зазначено, що 06.10.2025 не з`явилась, підпис піднаглядної відсутній (а.с. 6);

- копія паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , що виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області 13.12.2012 (а.с.7).

- копія пояснень від 07.10.2025 де ОСОБА_1 зазначила, що на реєстрацію до ВПД №1 УРУП ГУНП в Черкаській області не з`явилась, оскільки сплутала дні тижня (а.с.8);

- копія постанови Монастирищенського районного суду від 18.09.2025 у справі №702/790/25 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.187 КУпАП (а.с.9, 10).

Суддя роз`яснила ОСОБА_1 передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права та обов`язки і щодо наведених у протоколі обставин остання зазначила, що 06.10.2025 до відділку поліції не з`явилась, оскільки сплутала дні тижня.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до таких висновків та такого рішення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачає, зокрема оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого на судовому засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення на підставі якого встановлюються обставини, що мають значення для справи (ч.1 ст. 251 КУпАП).

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина друга ст. 187 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно з частиною першою статті 187 КУпАП особи, щодо яких встановлений адміністративний нагляд, несуть відповідальність за :

1) неявку за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2)неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрацію в органі Національної поліції.

Спеціальним нормативним актом, що регулює відносини зі встановлення адміністративного нагляду, є Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місця позбавлення волі».

Частина перша статті 9 цього Закону на осіб, щодо яких встановлений адміністративний нагляд, покладає обов`язок вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил:

а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції;

б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

При цьому частина перша ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місця позбавлення волі» визначає, що до осіб, щодо яких встановлений адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження:

а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

б) заборона перебування у визначених місцях району (міста);

в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста);

г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Відповідно до системного аналізу наведених норм матеріального права суддя приходить до висновку, що ст. 187 КУпАП передбачає відповідальність за 1) неявку за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2)неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрацію в органі Національної поліції.

Зареєструватись в органі Національної поліції особа, щодо якої встановлений адміністративний нагляд, зобов`язана тільки у випадку прибуття у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання (пункт а частини першої статті 9 Закону).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56) визначив концепцію якості закону, зокрема, з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону»; у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Враховуючи наведені норми матеріального права, здійснюючи їх тлумачення відповідно до концепції якості закону, суддя приходить до висновку, що стаття 187 КУпАП відповідальності за не реєстрацію в міліції від одного до чотирьох разів на місяць (пункт г частини першої статті 10 Закону) не встановлює, а тому у складеному 07.10.2025 протоколі серії ВАД №436296 відомості про подію адміністративного правопорушення відсутні, що виключає відповідальність ОСОБА_1 і тягне за собою закриття провадження у справі згідно з п.1 ст. 247 КУпАП.

Зважаючи на наведене, керуючись ст. 7, 8, 9, ч.1, 2 ст. 187, ст. 245, 247, 251, 256, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, ст. 1, 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місця позбавлення волі», суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА