ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №418120 від 10.08.2025: «10.08.2025 о 00 годин 27 хвилин в м. Рівне по вул. Соборна, 392, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota Avensis днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджуються висновком на стан алкогольного сп`яніння номер 784 від 10.08.2025 року. Відеофіксація велась на пристрій 470588, 472825 чим порушив п. 2.9 а ПДР керування ТЗ особами в стані алк. Нарк. чи ін. сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Свідки не залучилась. До протоколу додаються: Акт огляду на стан сп`яніння, показання технічного засобу, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, висновок про результати огляду на стан сп`яніння, зобов`язання.».

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, даного адміністративного правопорушення не скоював, оскільки матеріали даного адміністративного правопорушення складені не у відповідності до чинного законодавства. Додатково пояснив, що пристрою газоаналазітор драгер він не довіряє, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на місці зупинки, та погодився та медичний огляд у мед.закладі. Однак у мед.закладі йому знову ж запропонували газоаналізатор драгер, у який він продув та який показав стан сп`яніння, що не могло бути дійсним, оскільки алкоголю не вживав, а тому просив відібрати у нього зразки крові чи сечі для лабораторного дослідження, що було проігноровано. Просить справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Цуняк В.Й. підтримав позицію підзахисного, наголосив на порушенні процедури огляду, що має наслідком застосування ч.5 ст.266 КУпАП України, та відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів що підтверджують скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Також наголосив, що у зв`язку з внесеними змінами до інструкції виявлення у водіїв ТЗ стану сп`яніння, у разі позитивного результату газоаналізатора, у особи яка притягається до відповідальності повинні бути відібрані зразки біологічного середовища (крові, сечі), що в даному випадку виконано не було. Також, що долучений працівниками поліції відеозапис є не безперервний, а саме відсутній 15 хвилинний фрагмент, а свідки в даній справі не залучались, у зв`язку з чим, вся процедура є недійсною, та відповідно долучені по справі висновок, акт огляду, направлення та чек - також вважаються не дійсними. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Розділом 3 Інструкції регламентований порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Так, за змістом пунктів 8, 12, 13 вищевказаного розділу Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п.8 розділу ІІІ Інструкції, Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

З акту медичного огляду ОСОБА_1 вбачається, що результат огляду з гозоаналізатору Drager Alcotest 6720 є позитивним, а саме показав 1,50% проміле та при цьому зразки біологічного середовища у нього не відбиралися. Таким чином, мало місце порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння, а тому , на підставі ч. 5 ст.266 КУпАП, та п. 22 розд. ІІІ інструкції такий огляд є недійсним.

Крім того, про обов`язковість проведення лабораторного дослідження зазначено у правовому висновку Верховного Суду від 24.04.2020 року у справі №823/1022/16, де суд вказав, що разом з вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою технічних засобів з метою уточнення наявних речовин впливу проводиться лабораторна діагностика. Даний правовий висновок є актуальний і станом на сьогоднішній день.

За результатами огляду на стан сп`яніння і лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду та складається висновок, який в подальшому може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законом порядку , на чому наголошено у висновку Верховного Суду по справі №215/1448/17 від 18.10.2018 року.

Отже, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , оскільки відмова в проведенні відібранні біологічного середовища та проведення по ньому аналізу позбавило останнього довести свою невинуватість шляхом оскарження такого висновку, а також, в матеріалах справи не містяться інші дані, які б спростовували доводи останнього.

Водночас, дослідженим у судовому засіданні оптичного диску встановлено, що відео файли, які на ньому містяться, не містять запису 15 хвилин подій, отже для дослідження судом не доступні. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що працівниками поліції залучались двоє свідків, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити обставини зазначені в протоколі на предмет належності та допустимості.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відозапису, засобів фото-і кінозноймки, відозапису, зазатвердежного наказом МВС України від 18.12.2018р. за №1026, зареєстрованого Мінюстом України від 11.01.2019р. за №28/32999, Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2023 року, у справі №569/8055/23.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП , огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні вимоги містяться в п. 22 розд. ІІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 , з послідуючими змінами та доповненнями.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст.62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року)

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які беззаперечно стверджували б, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він не може бути визнаний винуватим у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Рівненського міського суду Кристина ДАШ`ЯН