ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/306/25 Номер провадження 33/814/841/25Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

захисника-адвоката Дверницького В.Г..,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Кобилинського Андрія Володимировича захисника Дверницького Віктора Георгійовича на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області 29 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 29 липня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 23.03.2025 о 03:00 в с. Покровське, траса Т1718 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно медичного висновку Полтавського обласного центру терапії залежностей ПОР №1116 від 24.03.2025, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Дверницький В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, він має проходити огляд на стан сп`яніння в порядку ст. 266-1 КУпАП, що не було дотримано працівниками поліції при оформленні протоколу.

Звертає увагу на порушення проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останньому не було запропоновано пройти огляд на місці, а лише після введення лікарняних препаратів в медичній установі і більш ніж через добу після керування транспортним засобом.

Вважає, що працівниками поліції було порушено визначений законодавством термін 24 години для складання протоколу, незважаючи на те, що особу ОСОБА_1 було встановлено о 7 год. ранку 23.03.2025 під час складання інших адміністративних протоколів відносно нього, тоді як за ст. 130 КУпАП оформлення мало місце лише 28.03.2025.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №283790 від 28.03.2025 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23.03.2025 в стані алкогольного сп`яніння,

результат токсикологічного дослідження №1116 від 24.03.2025 КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», згідно якого в крові ОСОБА_1 виявлено етанол в концентрації 1,1 г/л (%),

копії постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 ,

рапорт працівника поліції щодо отримання інформації по факту ДТП з потерпілими,

відеозаписи з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.03.2025 р. близько 03 год при в`їзді в с. Покровське водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався не дотримався безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожньої обстановки та допустив з`їзд автомобіля в кювет, що призвело до його механічних пошкоджень та отримання травм водієм.

За скоєння даної дорожньою транспортної пригоди водій ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів з боді камери працівника поліції, останній спілкується на території Решетилівської ЦРЛ з ОСОБА_1 та повідомляє йому, що після скоєння ДТП, зважаючи на отримані ним травми він був доставлений до лікарні для надання медичної допомоги.

Оскільки у ОСОБА_1 в результаті дорожньої пригоди був забій грудної клітини, він не проходив огляд на стан сп`яніння в загальному порядку шляхом продування алкотестеру.

Так, згідно п.8 Наказу МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.15 «Про порядок проходження огляду на стан сп`яніння» у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

В даному випадку в результаті ДПТ її учасник водій ОСОБА_1 отримав травми, з якими був доставлений до медичного закладу, де був оглянутий лікарями та госпіталізований до відділення.

У відповідності до вищевказаного Наказу МОЗ та МВС № 1452/735 в медичному закладі в нього була взята для дослідження кров і за результатами проведення аналізу виявлено етанол з показником 1,1%, що свідчить про перебування в стані сп`яніння під час керування ТЗ.

В зв`язку з вказаними обставинами працівником поліції було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника щодо недотримання поліцейським порядку проходження огляду на стан сп`яніння, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та до нього застосуються норми ст. 266-1 КУпАП, відхиляються апеляційним судом з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дійсно, правопорушення вчинене військовослужбовцем тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену главою 13-Б (військові адміністративні правопорушення) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, протокол про військове адміністративне правопорушення складається уповноваженою особою - командиром (начальником) військової частини, командиром підрозділу, який уповноважений на те командиром (начальником) військової частини; уповноваженою посадовою особою органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків) протягом 3-х діб з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення військовослужбовцем такого правопорушення.

Разом з тим, як під час розгляду справи в суді першої, так і апеляційної інстанції, правопорушником чи його захисником не було надано доказів щодо підтвердження перебування останнього в статусі військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби станом на 23.03.2025, в тому числі під час керування транспортним засобом, як то передбачено положеннями ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме : поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Надана в суді першої інстанції довідка про перебування молодшого сержанта ОСОБА_1 на військовій службі по мобілізації в ВЧ НОМЕР_2 , жодним чином не свідчить, що останній на момент скоєння ДТП виконував обов`язки військової служби в розумінні положень ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто на підставі відповідного наказу командира.

Оскільки зібраними по справи доказами не доводиться факт виконання водієм ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом обов`язків військової служби, в тому числі пов`язаної із прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок або повернення до місця служби, апеляційний суд приходить до висновку про вірну кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, необхідно зауважити, що згідно до п. 14 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває в несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю.

Зважаючи на отримані під час ДТП травми, ОСОБА_1 був доставлений до закладу охорони здоров`я, де в нього, у відповідності до норм вищевказаної інструкції було взято для дослідження кров з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та в подальшому направлено як біологічний матеріал для дослідження до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР».

Згідно результату токсикологічного дослідження №116, яке було проведено 24.03.2025 з 12:50 год. по 13:28 год., в крові ОСОБА_1 виявлено етанол в концентрації 1.1 г/л (%). Результат дослідження видано 26.03.2025.

Результат токсикологічного дослідження є належним доказом в розумінні норм статті 251 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що процедуру огляду було дотримано в повному обсязі.

Посилання захисника на недотримання процедури огляду є безпідставною, а відсутність висновку лікаря - нарколога не береться до уваги, оскільки ОСОБА_1 був госпіталізований як учасник ДТП до медичного закладу з огляду на отримання ним тілесних ушкоджень.

Апеляційний суд також звертає увагу на письмові пояснення водія надані працівнику поліції щодо вживання ним пива, в кількості 1 літр перед керуванням транспортним засобом, що в свою чергу також доводить факт керування авто в стані сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення строків складання протоколу зважаючи на те, що події відбувалися 23 березня, а протокол складено 28 березня, апеляційний суд відхиляє як безпідставні, оскільки протокол було складено після надходження результатів токсикологічного дослідження до управління поліції, дата видачі якого зазначена 26.03.2025, після прибуття працівників поліції до Решетилівської ЦРЛ, у відділенні якої знаходився на лікуванні правопорушник, зранку 28.03.2025 на останнього і було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних заперечень чи незгоди з результатом проведеного дослідження останній не висловлював.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження в силу ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Кобилинського Андрія Володимировича захисника Дверницького Віктора Георгійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області 29 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна