Провадження № 3/161/6324/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., за участі секретаря судових засідань Собуцької О.А., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Поліщук Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої (в період з 06.09.2024 року по 27.06.2025 року перебувала на посаді головного державного інспектора Луцького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Волинській області),

- ч.1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшли дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП., які постановою суду від 07 жовтня 2025 року були об`єднанні в одне провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення №343 від 29 вересня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором Луцького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Волинській області (суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язанні з корупцією), не повідомила начальника Луцького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Волинській області про наявність у неї реального конфлікту інтересів (03.03.2025 року ОСОБА_1 провела камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку за 2024 рік ФОП ОСОБА_2 , який є її дядьком), чим порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції». Такі дії кваліфіковані за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 344 від 29 вересня 2025 року, вона ж, 03.03.2025 року здійснила проведення камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку за 2024 рік ФОП ОСОБА_2 , який є її дядьком (вчинила дії та прийняла рішення в умовах конфлікту інтересів), чим порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції». Такі дії кваліфіковані за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні визнала повністю, просила суворо не карати.

Прокурор Поліщук Н.В. у судовому засіданні протоколи підтримала, зазначила, що в діях особи є склад адміністративних правопорушень і її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, які передбачені ч.1 ст.172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КпАП України суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, в пункті 2 Примітки визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно із п.2 та п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В свою чергу, відповідно до пункту 3 частини першої статті 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов`язана звернутися за роз`ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі, якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Згідно з ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання нею службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Наукового висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовленого 01.03.2018 за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Також, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді: дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Суд зауважує, що станом на проведення перевірки податкової декларації дядька ОСОБА_1 мала повноваження щодо проведення таких дій, отже була суб`єктом правопорушення.

Приватний інтерес особи зумовлений перебуванням ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 у родинних відносинах (суть інтересу полягає у небажанні їм зашкодити та прагненні зберегти джерело доходу ФОП ОСОБА_2 ).

В силу перебування вказаних осіб у сімейних відносинах вбачається вірогідність впливу приватних інтересів на об`єктивність на неупередженість особи в прийнятті рішення в рамках дискреційних повноважень ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованих правопорушень підтверджується дослідженими в суді доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, копією наказу ГУ ДПС у Волинській області ДПСУ, копією посадової інструкції державного службовця, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану, письмовими поясненнями особи та іншими матеріалами справи.

Відомостей про звернення особи до безпосереднього керівника си територіального органу Національного агентства за роз`ясненнями щодо наявності конфлікту інтересів та отримання підтвердження органу про відсутністю конфлікту інтересів матеріали справи не містять.

У розглядуваному випадку суд вбачає наявність у ОСОБА_1 повноважень для прийняття рішень, наявність у особи приватного інтересу та суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та її повноваженнями, а також вплив цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП.

При накладенні стягнення, суддею враховується особа правопорушника, його майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують чи обтяжують правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальніст,ь суддя не вбачає.

До обставин, що пом`якшують відповідальність, суддя відносить щире каяття особи.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір.

Керуючись ст.40-1, ст.172-7, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк