Справа № 152/1303/25
П О С Т А Н О В А
іменем України
23 жовтня 2025 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: 25 вересня 2025 року близько 19 години 09 хвилин в с. Пеньківка по вул. Веселій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Лада державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №797823, чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду.
21 жовтня 2025 року від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про зупинення судового провадження, в якому він вказує, що на даний час позбавлений можливості особисто приймати участь у розгляді справи, оскільки перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . З огляду на це, з метою дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виконує свій конституційний обов`язок із захисту Батьківщини, провадження у справі просить зупинити до звільнення його з військової служби або до закінчення воєнного стану. Зазначає, що з довідки №1734 від 10 жовтня 2025 року вбачається, що він дійсно перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 з 27 вересня 2025 року по теперішній час. Вказує, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають можливість зупинення судового провадження у зв`язку з проходженням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби за призовом під час мобілізації, разом з тим, законодавець визначив, що у разі, коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то вважає, що застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст. 129 Конституції України, розділі І Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.
Також, зазначає, що системний аналіз законів України й усталеної судової практики ЄСПЛ надає можливість при вирішенні питання про зупинення судового провадження у зв`язку з проходженням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби за призовом під час мобілізації, застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що він як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, проходить військову службу у лавах ЗСУ, однак бажає приймати участь у розгляді справи, оскільки вважає дії працівників поліції неправомірними, просить задовольнити його клопотання як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про зупинення провадження у справі до звільнення його з військової служби або до закінчення воєнного стану. ОСОБА_1 просить зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення № 152/1303/25, провадження №3/152/419/25, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП до звільнення з військової служби або до закінчення воєнного стану.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення доходжу до наступних висновків.
Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
З приводу вказаних доводів, суд зазначає, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.
У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, як то інститут відводу судді, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.
Крім цього, положеннями КУпАП також не передбачено можливості зупинення провадження у справі у зв`язку із проходженням військової служби особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до його звільнення з військової служби.
Більш того, положення ст. 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до моменту його звільнення з військової служби або до закінчення воєнного стану.
При цьому, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 464957 від 25 вересня 2025 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25 вересня 2025 року (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 вересня 2025 року (а.с.3); довідкою з інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «ГСЦ-Посвідчення водія» про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 від 16 травня 2006 року (а.с.4), фрагментом відеозапису на DVD-R диску (а.с.7).
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону, суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Будь-яких сумнівів щодо достовірності доказів, доданих до протоколу, у суду не виникає, суд вказані докази приймає до уваги як належні та допустимі.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту, в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, відомості про здійснення відеофіксації.
Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєному.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.
Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..
Крім того, на підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Керуючись статтями 13, 23, 24-1, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, статтями 280, 283, 284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Войнаровський