Справа № 750/640/25 Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В.
Провадження № 33/4823/696/25
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд

у складі: головуючого-судді Салая Г.А.,

за участі захисника Соболєва М.М. та особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Соболєва М.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим встановлено, що 12 січня 2025 року о 17 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул. Олексія Сенюка, 2, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 11 березня 2025 року о 13 год. 02 хв. в м. Чернігові по вул. Мстиславській, 132-А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Соболєв М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про порушення, допущені працівниками поліції, упередженість у виявленні та озвученні ознак наркотичного сп`яніння, оскільки таких в обох випадках не вбачалося. З`ясовуючи коли востаннє вживав наркотичні речовини, ставили відповідні запитання та «підводили» водія до відмови. Суд не надав належної оцінки тій обставині, що причиною відмови ОСОБА_1 у другому випадку було те, що йому ні з ким було залишити дитину. При цьому не було роз`яснено справжніх наслідків відмови від проходження огляду. Звертає увагу, що і у першому випадку і у другому, протокол не був складений у присутності водія. Направлення на огляд не містить посилання на який саме огляд направляється водій, не всі графи заповнені.

Дослідивши апеляційну скаргу, вислухавши захисника та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити із викладених підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення: серії ЕПР1 №219313, складеного 12.01.2025 та ЕПР1 №268515 від 11.03.2025, згідно з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом 12.01.2025 та 11.03.2025, відповідно, з ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.

Відповідно до наявних у матеріалах справи направлень водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складених до кожного з протоколів, зазначені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння.

З переглянутих апеляційним судом відеозаписів подій, зафіксованих на нагрудні камери поліцейських при фіксації двох правопорушень, які ставляться у вину ОСОБА_1 вбачається рух автомобіля, зафіксовано керування в обох випадках автомобілем водієм ОСОБА_1 . В ході спілкування працівниками поліції в обох випадках були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що у встановленому порядку було повідомлено водієві, який заперечував вживання наркотичних речовин, але в ході розмови під час складення першого протоколу повідомив про вживання близько 3 днів тому. В обох випадках поліцейськими було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого водій свідомо відмовлявся від проходження такого. В обох випадках водієві було роз`яснено суть правопорушень, які ставилися йому у вину, роз`яснювалися права та оголошувалися складені відповідні протоколи, які останній підписував та повідомлялося про відсторонення від керування.

При цьому, під час складення першого протоколу у водія в автомобілі була присутня дитина, і він повідомляв, що не хоче їхати саме з дитиною, поліцейським роз`яснено, що він може як разом із дитиною проїхати, так і передати дитину дорослому, попри це водій свідомо відмовився від слідування на огляд. Так і в другому випадку причиною відмови водія стало не оголошення тривоги, як зазначає сторона захисту, оскільки відмову він висловив до цього та працівником поліції на час тривоги вже складався відповідний протокол.

Такі обставини були предметом дослідження і суду першої інстанції, який надав оцінку таким твердженням у судовому рішенні, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини двох правопорушень, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я.

Такі обставини не спростовуються доводами апеляційної скарги щодо оформлення документів без участі водія, оскільки таке відбувалося на місці вчинення правопорушень, заповнювалися документи працівником поліції в автомобілі, при цьому до складання документів водієві було повідомлено суть правопорушення та який саме процесуальний документ буде складено, після чого всі були йому оголошені. Порушень при оформленні зазначених адміністративних матеріалів та складанні процесуальних документів, які б поставили під сумнів викладену у них суть та впливали на прийняте на їх підставі судом рішення, не виявлено.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у їх учиненні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до надмірного формалізму та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, з якими погоджується і апеляційний суд, не вбачаючи підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті у відповідності до ст. 36 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Соболєва М.М. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай