Справа № 199/3842/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22.10.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та захисника Гафича О.І.,

УСТАНОВИВ:

07.03.2025 о 23:30 годині водій ОСОБА_1 в Донецькій області, с. Святогорівка, вул. Свободи, 20 керував транспортним засобом «ЗАЗ 710307-42», н.з. НОМЕР_3 , з явною ознакою алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку шляхом продуття алкотестеру «Драгер 6810» або проходження медичного огляду водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що в той день був обстріл та його командир отримав поранення. Він, як водій взводу безпілотних систем, повинен був забрати речі командира та відвести йому в лікарню. Не встигнув завести двигун, як під`їхали працівники поліції та повідомили, що його авто у розшуку та, що він занадто «різкий». Наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності та він його підписав, оскільки працівники поліції тиснули на нього, не хотіли його відпускати та повідомили, що викличуть працівників ВСП, тому під відеозапис він сказав те, що йому повідомили працівники поліції. Зазначив, що він не вживав алкогольні напої та не керував транспортним засобом взагалі. Права йому не роз`яснили, продувати газоаналізатор не пропонували.

Захисник Гафич О.І. просив зупинити провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби, про що надіслав на адресу суду відповідне клопотання.

Надаючи оцінку та вирішуючи клопотання захисника про зупинення провадження у справі, суддя виходив з наступного.

По-перше, слід зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Згідно ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не є військовослужбовцем строкової служби, керував легковим автомобілем, який не перебуває на балансі військової частини та належить приватній особі, рухався по автошляху загального призначення.

За таких обставин ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем за контрактом, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, але до нього за вчинення даного правопорушення не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи та адміністративний арешт.

Таким чином, право провести огляд ОСОБА_1 , який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, мали уповноважені працівники Національної поліції, оскільки у відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за статтею 130 КУпАП мають право складати лише:

1) уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції;

2) уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті.

Здійснювати дії щодо тимчасового вилучення посвідчення водія (стаття 265-1 КУпАП) мають право виключно поліцейські.

При цьому, як слідує з п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноваженні на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, мають право складати протоколи лише про адміністративні правопорушення, передбачені: статтею 44, частиною другою і третьою статті 123, статтями 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7, що вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків.

Також слід зазначити, що окремий порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений у відповідності до ст. 266-1 КУпАП, стосується тих військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, які:

- виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин;

- перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, процедура огляду на стан сп`яніння, що визначена у ст. 266-1 КУпАП, не стосується тих військовослужбовців, які, керуючи транспортними засобами, порушили правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП, за якої такі військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

По-друге, Велика Палата Верховного Суду в п. 21 постанови від 30.08.2023 у справі № 208/712/19, розглядаючи заяву захисника про перегляд постанов Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.04.2019 та Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019 про притягнення особи до адміністративної відповідальності з підстави встановлення ЄСПЛ у рішенні від 06.10.2022 (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, констатувала, що згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 4 ст. 277 КУпАП визначено, що строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, а також статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, розглядаються уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервiстами, якi перебувають у запасi Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України) у триденний строк після надходження відповідної заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інакше у відповідності до п. 10) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, підлягає закриттю.

Таким чином, норми КУпАП, на відміну від ст. 335 КПК України, не містять права органу, що розглядає справу, зупинити розгляд справи про адміністративні правопорушення у зв`язку із призовом для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Підстави для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення вичерпно визначені положеннями ст. 277 КУпАП.

Відтак, з огляду на приписи ст. 277 КУпАП та постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 у справі №208/712/19, суддя не має права застосовувати аналогію кримінальної процесуальної норми та зупиняти провадження у справі про адміністративне правопорушення у випадках, не передбачених нормами КУпАП, інакше в такому випадку суддя перебиратиме на себе не притаманну йому функції законодавця, що є неприпустимим, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання захисника про зупинення провадження у справі відмовлено.

В судовому засіданні захисник Гафич О.І. просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки:

-у протоколі суть правопорушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. В протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я;

-водія не відстороняли від керування та не вилучили у нього посвідчення водія;

-із відеозапису слідує, що працівник поліції перед тим, як висунути водієві вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не зазначив, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були ним виявлені у ОСОБА_1 . Відеозапис також не містить фіксації того, яким саме чином поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння. Тому передбачених законом підстав для висунення вимоги на проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у працівника поліції не було;

-з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається зафіксованого вчинення будь-якого порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , що свідчило б про причини зупинки автомобіля, а також на цьому відео не зафіксовано будь якого руху вказаного автомобіля;

-долучений відеозапис не є безперервним;

-працівники поліції не оголосили ОСОБА_1 його права та обов`язки;

-диск з відеозаписом не містить інформації щодо складання працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Хоча таке направлення і міститься в матеріалах справи, проте даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність цього направлення, матеріали справи не містять.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку захисника Гафича О.І., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 940085 від 07.03.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі без зауважень.

У той же час слід зазначити, що поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про наявність таких ознак алкогольного сп`яніння у водія як: «почервоніння очей» та «нестійка хода».

Проте, виходячи з п. 3 та 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, таких ознак алкогольного сп`яніння, як «почервоніння очей» та «нестійка хода» не має. Є ознаки «порушення координації рухів» та «різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя», проте вони ОСОБА_1 у вину не інкриміновані.

За таких обставин при описі суті вчиненого правопорушення суддя не приймає як належні ознаки алкогольного сп`яніння у водія: «почервоніння очей» та «нестійка хода» та не посилається на них при описі суті вчиненого правопорушення та оцінки інших доказів, що не спростовує наявність у водія такої ознаки алкогольного сп`яніння, як «запах алкоголю з порожнини рота», що могло бути виявлено виключно поліцейським під час спілкування із водієм та перевірено шляхом проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.03.2025, з якого убачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

- матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що працівник поліції назва дату, час та місце: 07.03.2025 близько 23:43 години за адресою: Покровський район,с. Святогорівка, вул. Водій ОСОБА_1 повідомив, яким транспортним засобом він керував, підкресливши, що він їхав через дорогу від магазину додому. Працівник поліції повідомив, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота. На питання працівника поліції: «Якісь алкогольні напої вживали вчора/сьогодні?», ОСОБА_1 відповів: «Ні, я дуже кваплюся. Я нічого не вживав». Працівник поліції висунув вимогу на місці зупинки продути газоаналізатор «Драгер». На питання працівника поліції: «Будете продувати?», ОСОБА_1 відповів: «Я ще раз повторюю, я не можу, людина в лікарню потрапила, мені потрібно квапитись, я на транспортному засобі, мені ніколи». На питання працівника поліції: «В медичний заклад будете їхати?», ОСОБА_1 відповів: «Ні, навіщо? Людині погано, йому потрібно скоріше їхати». Працівник поліції повідомив водію, що за відмову виконувати пункт 2.5 ПДР буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Було встановлено, що посвідчення водія у ОСОБА_1 перебуває в додатку «ДІЯ». Повідомлено про відсторонення від права керування ОСОБА_1 , а право керування автомобілем передано командиру.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку позиції захисника про наявність підстав для закриття провадження по справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю такі доводи необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння.

Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і водій, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Матеріалом відеозапису чітко зафіксовано, що водію ОСОБА_1 повідомлено про наявність такої ознаки алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, тому поліцейський мав всі підстави пред`явити вимогу водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте водій, не наводячи належного та об`єктивного обґрунтування, відмовився виконувати законні вимоги поліцейського, що суперечить приписам п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам, що він його підписав, оскільки працівники поліції тиснули на нього, не хотіли його відпускати та повідомили, що викличуть працівників ВСП, тому під відеозапис він сказав те, що йому повідомили працівники поліції, суддею не приймаються з огляду на наступне.

По-перше, відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що водій ОСОБА_1 відмовився виконувати приписи п. 2.5 Правил дорожнього руху, знайшли своє підтвердження.

По-друге, водій ОСОБА_1 не звертався в установленому законом порядку до керівництва поліції, до ДБР чи органів прокуратури щодо тиску на нього працівниками поліції, не порушував питання про службову підробку працівниками поліції матеріалів справи, зокрема і тих, де зазначено про факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Крім того, матеріалом відеозапису жодного тиску з боку працівників поліції не зафіксовано, тому такі доводи ОСОБА_1 свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи не знайшли.

Матеріал відеозапису, здійсненого поліцейським, має фіксацію добровільної відмови водія ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, так і в закладі охорони здоров`я, що узгоджується з письмовим поясненням ОСОБА_1 , яке він власноруч зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення: «Випив енергетик, в лікарню не поїду, від керування відсторонений».

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не пропонували йому продути газоаналізатор на місці, суддею не приймаються, оскільки спростовуються матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що працівник поліції запропонував на місці зупинки продути газоаналізатор «Драгер», на що водій ОСОБА_1 відповів: «Я ще раз повторюю, я не можу, людина в лікарню потрапила, мені потрібно квапитись, я на транспортному засобі, мені ніколи».

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що водій не був відсторонений від керування автомобілем спростовуються матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого слідує, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом та про те, що право керування буде передано його командиру. Також зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 940085 від 07.03.2025 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» є письмові пояснення ОСОБА_1 наступного змісту: «Випив енергетик, в лікарню не поїду, від керування відсторонений».

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що працівники поліції не вилучали у ОСОБА_1 посвідчення водія є необґрунтованими, оскільки згідно матеріалу відеозапису ОСОБА_1 мав посвідчення водія у додатку «ДІЯ» та згідно графи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 940085 від 07.03.2025: «особу встановлено» зазначено: додаток «ДІЯ» посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.06.2021. Відповідно загальновідомим є факт, що посвідчення водія в електронному вигляді фізично вилучити неможливо.

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що працівник поліції перед тим, як висунути водієві вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не зазначив, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , що відеозапис не містить фіксації того, яким саме чином поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, суддею не приймаються, оскільки вони спростовуються матеріалом відеозапису, з якого убачається, що працівник поліції оголосив водію ОСОБА_1 ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, що могло бути виявлено поліцейським під час спілкування із водієм. Жодним нормативним актом не встановлено процесуальної особливості виявлення такої ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, водій ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не вніс своїх зауважень щодо виявлення у нього запаху алкоголю з порожнини рота.

Таким чином, доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними, зважаючи на те, що виявлення ознак будь-якого виду сп`яніння відноситься до дискреції поліцейського і водій міг спростувати підозру поліцейського щодо його перебування з ознаками алкогольного сп`яніння лише виконанням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Гафича О.І. про те, що наявні у справі докази не підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, суддею не приймаються, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Спеціальними засобами доказування підлягає підтвердженню лише процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначена ст. 266 та ст. 266-1 КУпАП.

Зокрема, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.03.2025 зафіксовано, що 07.03.2025 о 23:30 годині водій ОСОБА_1 в Донецькій області, с. Святогорівка, вул. Свободи, 20 керував транспортним засобом «ЗАЗ 710307-42», н.з. НОМЕР_3 . Водій ОСОБА_1 не скористався своїм правом внести зауваження до змісту протоколу про адміністративне правопорушення і не вніс до вказаного протоколу зауважень з приводу керування ним транспортним засобом, підписавши протокол без зауважень.

Зміст направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що поліцейський направляв ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння як водія транспортного засобу, оскільки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і водій ОСОБА_1 не навів заперечень проти цього.

Крім того, з матеріалу відеозапису поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним автомобілем, повідомивши, що їхав через дорогу від магазину додому. ОСОБА_1 не ставив під сумнів факт керування ним автомобілем.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно сукупність досліджених доказів надає судді можливість дійти висновку про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тому вимога поліцейського щодо виконання ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху у відповідності до ст. 266 КУпАП була законною, але водій ОСОБА_1 безпідставно її не виконав.

При цьому приписами статті 266 КУпАП не передбачено як обов`язкову умову застосування технічних засобів відеозапису або, в разі неможливості застосування таких засобів, залучення двох свідків, для фіксації руху чи зупинки транспортного засобу, оскільки застосування спеціальних засобів доказування (технічні засоби відеозапису або залучення двох свідків) є обов`язковим лише під час огляду водія на стан сп`яніння на місці поліцейським або фіксації відмови водія виконувати приписи п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За таких обставин доводи захисника щодо відсутності саме відео-фіксації руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , чи його зупинки, є необґрунтованими, оскільки факт руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 доведений сукупністю доказів, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП, оцінку яким надано в цій постанові.

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що долучений до справи матеріал відеозапису не є безперервним, суддею не приймаються.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, що узгоджується із п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Таким чином, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису виключно під час проведення огляду осіб або, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, застосовує такі засоби для фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що в даній справі поліцейськими виконано, оскільки матеріалом відеозапису зафіксовано як пропозицію водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, так і відмову водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі.

Суддя вважає, що наявний матеріал відеозапису в достатній мірі, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, зафіксував чітку, категоричну та неодноразову відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 та його захисника Гафича О.І. про те, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права та обов`язки, виходжу з того, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 940085 від 07.03.2025, зокрема у графі: «Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська», міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з даними графами. З викладеного слідує, що водію були роз`ясненні його права згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що диск з відеозаписом не містить інформації щодо складання працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, суддею не приймаються, оскільки приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, поліцейського не зобов`язаного складати письмове направлення водія до медичного закладу під відеозапис, а тому те, що матеріал відеозапису не містить фіксації складання направлення, яке міститься в матеріалах справи, не може свідчити про порушення процедури збору доказів або свідчити про порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Також слід зазначити, що наявність направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є для уповноваженого лікаря підставою провести огляд водія на стан сп`яніння у строки, визначені ч. 4 ст. 266 КУпАП, тобто в обов`язковому порядку та за рахунок бюджету закладу охорони здоров`я. Відповідно таке направлення є обов`язковим для вручення поліцейським лікарю відповідного закладу охорони здоров`я у випадку, якщо особа погодилася пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, зважаючи і на те, що кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Однак водій ОСОБА_1 не бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння ані на місці зупинки за допомогою газоаналізатору, ані в закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського, тому відсутність відеофіксації складання письмового направлення на огляд водія до медичного закладу не впливає на висновки судді щодо оцінки дій водія по відмові від виконання приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що письмове направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу не містить назви конкретного закладу охорони здоров`я, а КНП «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» був перевантажений пораненими пацієнтами через ворожий обстріл, не може свідчити про порушення процедури збору доказів та відсутності в діях водія складу правопорушення, оскільки, як зазначено вище, ОСОБА_1 відмовився від виконання приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху через необхідність відвезти речі командира до лікарні. Відповідно відсутність у направленні зазначення конкретного закладу охорони здоров`я не впливало на волю ОСОБА_1 щодо виконання вимоги поліцейського. При цьому доводи водія про те, що він виконував наказ командира, через що він не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, не мають об`єктивного підтвердження, зважаючи на те, що суду не надано таких доказів, які б вказували на ухвалення командиром ОСОБА_1 бойового наказу, який надавав би йому можливість відступити від виконання Правил дорожнього руху, тобто вказував би на його перебування в стані крайньої необхідності.

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що водій не був відсторонений від керування автомобілем спростовуються матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого слідує, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом та про те, що право керування буде передано його командиру. Також зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 940085 від 07.03.2025 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» є письмові пояснення ОСОБА_1 наступного змісту: «Випив енергетик, в лікарню не поїду, від керування відсторонений».

Доводи захисника Гафича О.І. про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві; що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також про те, що водій відмовився від проходження такого огляду; що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, суддею відхиляються, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 94085 від 07.03.2025 зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку шляхом продуття алкотестеру «Драгер 6810» або проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Слід критично також оцінювати і доводи захисника Гафича О.І. про те, що у працівників поліції не було при собі газоаналізатору, відповідно ОСОБА_1 , начебто, не міг об`єктивно пройти такий огляд на місці зупинки.

Такі доводи захисника, по-перше, є припущенням, а, по-друге, не впливають на висновки судді щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріалом відеозапису поліцейського зафіксовано, що водій не цікавився наявністю чи відсутністю у поліцейських газоаналізатора, не ставив питання про його сертифікацію або останню повірку такого приладу та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не була пов`язана із наявністю чи відсутністю газоаналізатора у працівників поліції.

При цьому, розділ ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, регулює порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а не наявність в екіпажі патрульної поліції спеціального технічного засобу, про що наголошує захисник.

Відповідно, суддя не може надавати оцінку можливої та нічим не доведеної відсутності у даному складі екіпажу поліцейських газоаналізатора, його сертифікації чи повірки, оскільки водій відмовився від проходження будь-якого виду огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи захисту про відсутність газоаналізатора можливо могли би мати значення в разі згоди водія на проходження такого огляду на місці зупинки, чого в цій справі не має.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.

Тобто законом не передбачено можливість звільнити порушника від сплати судового збору через факт наявності правового статусу військовослужбовця. Відповідно лише військовослужбовець, який під час виконання службових обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення може бути звільнений від сплати судового збору.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем.

Проте, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час виконання саме службових обов`язків військовослужбовця, у зв`язку з чим підстав для його звільнення від сплати судового збору не вбачається.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко