Справа №: 452/2646/25
Провадження № 3/452/1253/2025
П О С Т А Н О В А
22 жовтня 2025 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., з участю правопорушника ОСОБА_1 , захисника-адвоката Чорній І.А., потерпілого ОСОБА_2 , представника-адвоката Кондратюка Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючу бібліотекарем Львівського Національного університету внутрішніх справ, проживаючу в АДРЕСА_1 , листування за адресою АДРЕСА_2 , -
- за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ОСОБА_1 23 липня 2025 року о 14.00год в м. Самбір Львівської області на перехресті нерівнозначних доріг вул. Чорновола та вул. Східна, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила п. 16.11. Правил дорожнього руху України, а саме рухаючись по другорядній дорозі не дала дорогу автомобілю марки «БМВ 520», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , котрий рухався по головній дорозі, - у результаті чого відбулося зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою судді від 20 серпня 2025 року за клопотанням правопорушника призначено по справі судову інженерно-транспортну експертизу, на вирішення якої поставлено ряд питань, однак матеріали справи повернуто та експертом заявлено клопотання про надання додаткових даних, а також узгодження строків проведення експертизи, враховуючи значне навантаження.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини не визнала та пояснила, що 23 липня 2025 року в обідню пору доби виїжджала автомобілем із другорядної дороги на вул. Чорновола у м. Самбір, по якій на далекій відстані рухався автомобіль марки БМВ під керуванням ОСОБА_2 . Оцінивши дорожню обстановку вважала, що встигає виїхати на головну дорогу, однак останній рухався із великою швидкістю, а тому після закінчення нею маневру повороту відбулося зіткнення автомобілів; впевнена, що жодних правил дорожнього руху не порушила та винуватий у вказаній ДТП інший учасник дорожнього руху. Таку позицію своєї довірительки підтримав захисник-адвокат Чорній І.А. та зазначив про додаткові вихідні дані для проведення експертизи із власного бачення ситуації.
Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 23 липня 2025 року рухався по головній дорозі вул. Чорновола на виїзд із м. Самбір Львівської області із швидкістю орієнтовно 75км/год та несподівано на його смугу руху із другорядної дороги виїхав автомобіль марки «ЗАЗ» під керуванням ОСОБА_1 ; він застосував екстрене гальмування та намагався уникнути зіткнення, звернувши у бік, однак цього не вдалося зробити та автомобілі отримали механічні пошкодження. Переконаний, що єдиним винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , а тому призначення експертизи є недоречним, оскільки у даній ситуації є чітке порушення нею правил дорожнього руху та спеціальних знань для цього не потрібно.
Таку позицію свого довірителя підтримав і його представник-адвокат Кондратюк Т.А. та пояснив, що ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія, того дня вона їхала із чергового іспиту по водінню, який вдруге не здала та окрім такого грубого порушення як керування транспортним засобом на маючи права керування таким, порушила п. 16.11. Правил дорожнього руху України, а саме рухаючись по другорядній дорозі не дала дорогу автомобілю, котрий рухався по головній дорозі. У даній ситуації вбачає повністю її винуватість у вчиненні ДТП та спеціальних знань для цього не потрібно, вважав таку її позицію виключно затягуванням часу.
Вивчивши клопотання, матеріали адміністративної справи, вислухавши детально позицію кожного із учасників судового розгляду суддя прийшов до наступного висновку:
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.
Обставини, вказані у протоколі про адміністративні правопорушення перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП.
Суддею призначалася експертиза, однак із матеріалів справи експертові не представилось можливим відповісти на заявлені запитання, інших вихідних даних, належним чином підтверджених, матеріали справи не містять та учасники не надали, розмір спричиненої шкоди - не є питанням, яке підлягає вирішенню при розгляді адміністративної справи за ст. 124 КУпАП, оскільки, для вирішення питань щодо складу адміністративного правопорушення достатньо наявності факту механічних пошкоджень на транспортних засобах (про що, зазначається у матеріалах справи), відтак таке клопотання спрямоване на затягування судового розгляду з метою уникнення відповідальності за строками, передбачених ст. 38 КУпАП. А тому суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про призначення і проведення експертизи, оскільки у тому числі зачитана інформація захисником-адвокатом не повністю є всіма даними, що зазначає експерт у клопотанні, а також нічим більше не підтверджується. Навпаки, як указав представник потерпілого адвокат, протилежною стороною у додаткових даних уже не зазначено про наявність дорожніх знаків на цьому спірному перехресті, - а це вже як наслідок є неправдиві вихідні дані; про рух його довірителя з певною ним визначеною швидкістю це є припущенням.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Розглядаючи справу в межах інкримінованого адміністративного проступку, аналізуючи наведене, суддя приходить до переконання у доведенні винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, так як її вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №400357 від 23.07.2025 року, схемою місця ДТП, поясненнями порушника ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 . Інших доказів, які б доводили невинуватість особи чи спростовували її вину суду не представлено, - а тому в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного проступку, передбаченого ст. 124 КУпАП України.
Порушник у своїх поясненнях в суді жодним чином не спростувала порушення нею Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, не надала жодних підтверджуючих даних про її непричетність до вказаної ДТП; на переконання судді ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації насамперед повинна була дотримуватися цього пункту ПДР України та перед виїздом на головну дорогу повинна дати дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а тому в будь-якому разі в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, відтак суддя дійшов висновку про відсутність необхідності подальшого затягування розгляду справи, чи шляхом призначення експертизи, оскільки внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки їм обом було заподіяно шкоду, що так само за собою тягне цивільно-правові наслідки відшкодування шкоди, виходячи із засад цивільного судочинства щодо встановлення навіть одночасно наявності вини всіх осіб для визначення розміру відшкодування у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, - слід відзначити про можливість вирішення такого між водіями у цивільній юрисдикції (необхідність призначення експертиз та ін.).
Водночас суддею визнаються абсурдними твердження особи правопорушника, що вона не маючи права керування транспортним засобом могла керувати автомашиною, бо здала іспит з теорії, також поясненню, що вона на цьому перехресті не була змушена занадто довго очікувати проїзду автомашин по головній дорозі.
Зазначені вище докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом; наведені дані є логічно пов`язані з обставинами вчинення адміністративного проступку особою, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву не викликають та не були спростовані, а тому ОСОБА_1 слід визнати винною за ст. 124 КУпАП та застосовувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення їй копії цієї постанови.
У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання цієї постанови в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 1700(одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави 605,6грн.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя