Справа № 717/2321/25
Номер провадження 3/717/1176/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАД №656200 з доданими матеріалами, складений стосовно громадянки ОСОБА_1 , у якому зазначено, що станом на 03 вересня 2025 року, за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вона ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема, встановлено, що неповнолітня проживала в антисанітарних умовах, що загрожували її життю та здоров`ю: у будинку виявлено безлад, розкидані речі, бруд. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги частини другої ст. 150 Сімейного кодексу України.

У матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 , у якій вона просить розглянути справу за її відсутності, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 184 КУпАП, визнає повністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні батьками своїх обов`язків щодо створення безпечних і належних умов для життя та розвитку дитини.

Частиною другою ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на уповноважених осіб, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень і в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, у разі малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Малозначність діяння, відповідно до правових позицій Верховного Суду (зокрема, постанова ВС від 22.10.2019 р. у справі № 522/10652/17), визначається з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, наявності або відсутності шкоди, а також ступеня суспільної небезпеки діяння.

У даній справі:

-особа визнала свою вину, щиро розкаюється у вчиненому;

-не має судимостей чи адміністративних стягнень, що свідчить про її загальне правослухняне ставлення;

-правопорушення вчинене вперше;

-наслідки для дитини обмежилися антисанітарними умовами, але не мали тривалих негативних наслідків;

-системної небезпеки для життя та здоров`я дитини не встановлено, інші скарги чи повідомлення відсутні.

Таким чином, формально склад правопорушення наявний, однак з огляду на сукупність наведених обставин, суд приходить до переконання, що застосування до правопорушниці адміністративного стягнення є надмірним заходом, і усне зауваження - достатнім засобом превентивного впливу.

Суд також враховує, що згідно до практики ЄСПЛ та положень ст. 3 КУпАП, адміністративне стягнення має застосовуватись пропорційно, а мета провадження у справах про адміністративні правопорушення полягає не у покаранні як такому, а у вихованні особи та запобіганні повторному вчиненню правопорушень.

Керуючись ст. 22, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя