Справа № 309/3194/25
Провадження № 3/309/1069/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Волощук О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли з Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №431572 від 23.08.2025 року: 23.08.2025 року в 08:00 год. в м. Хуст по вул. 900-річчя Хуста водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 польської реєстрації. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Dragger Alcotest 6810», результат огляду 1,8 проміле, тест №6179, чим порушено вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 , не з`явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд ухвалив про розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП: завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказується на таке:

1)звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників;

2)при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз;

3)зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

17.07.1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію у національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) по всіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

За ст.9 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»: суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП: орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На відеозаписі, що доданий до матеріалів справи, присутні записи, які дають змогу встановити факт наявності адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так само на одному із частин відеозапису зафіксована процедура освідчення ОСОБА_1 на наявність стану алкогольного сп`яніння 1,8 проміле та відсутність бажання проходити медичне освідчення у медичному закладі за направленням.

Окрім іншого, відповідно до ст.265-1 КУпАП: у разі наявності вважати, що водієм вчинено правопорушення, за яке відповідно до цього кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування т/з, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Ця норма кореспондує із положенням ст.266 КУпАП, яка встановлює, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В матеріалах справи наявні документи про усунення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Наявні належні та допустимі докази, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву довели той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №431572 від 23.08.2025 року, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП;

- результат огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Dragger Alcotest 6810» від 23.08.2025 року, тест № 6179, згідно якого виявлено у ОСОБА_1 1,8% проміле алкоголю в крові;

-акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений поліцейським СРПП Хустського РУП ГУНП У Закарпатській області Бережник М.М. від 23.08.2025 року у зв`язку з виявленими ознаками у ОСОБА_1 різкого запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечіткої ходи, порушення мови;

-направлення від 23.08.2025 року ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції до Хустської ЦРЛ, від проходження якого він відмовився, що зафіксовано відеозаписом;

-відеозапис з місця події та з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , передбачене ч.1ст.130 КУпАП/DVD-R 4,7GB/. На відеозаписі, що доданий до матеріалів справи, присутні фрагменти, які дають змогу встановити факт наявності адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так само на одному із частин відеозапису зафіксована частина процедури освідчення ОСОБА_1 на наявність стану алкогольного сп`яніння-1,8 % проміле, відмову проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі;

-довідка начальника сектору адміністративної практики Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Г. Біляк від 29.08.2025, якою стверджується, що згідно бази даних ІП «ГСЦ Посвідчення водія» ІКС ІПНП України посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 не видавалося та довідка про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, особу правопорушника, суд вважає, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130 ч.1, 245, 251-252, 265-1, 280, 283-285, 287, 291 КУпАП, Конституцією України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського Апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.