1Справа № 335/8739/25 3/335/2286/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2025 року о 00-24 годині в м.Запоріжжя, пр. Соборний, 147 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі зголи водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820. Результат позитивний 1,67 проміле, тест № 3706. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил Дорожнього руху України, за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП . Від керування відсторонений.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Струць Т.І. вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу інкримінованого правопорушення, про що подала до суду письмове клопотання. В обґрунтування позиції зазначила, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення на огляд до медичного закладу, відсутня причина зупинення, порушення вимоги щодо відеозапису щодо безперервності, відсутність доказів порушення, проведення огляду відбулося без присутності представника ВСП.

Також представником 17.09.2025 року подано одночасно два клопотання про зупинення розгляду справи та про відкладення розгляду справи, 01.10.2025 року також подано клопотання про відкладення судового засідання. З огляду на ті обставини, що у судовому засіданні 21.10.2025 року представником ОСОБА_1 клопотань про зупинення провадження не заявлено, розгляд поданого 17.09.2025 року клопотання за умов одночасного подання клопотання про відкладення розгляду справи не здійснювався, суд виходить з того, що вказане клопотання про зупинення провадження у справі не підтримано у судовому засіданні 21.10.2025 року, оскільки підтримано клопотання про закриття провадження у справі, а тому питання щодо зупинення провадження не вирішує.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху .

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 3 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 2.9.а ПДР водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення захисника, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення повністю доказана та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:

Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 437154 від 29.08.2025 року згідно до якого 29.08.2025 року о 00-24 годині в м.Запоріжжя, пр. Соборний, 147 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі зголи водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820. Результат позитивний 1,67 проміле, тест № 3706. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил Дорожнього руху України, за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП . Від керування відсторонений.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

З роздруківки показників спеціального технічного засобу алкотестера «Аlcotest Drager 6820» від 29.08.2025 року, вбачається, що тест №3706 на стан сп`яніння ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено 29.08.2025 о 00:33 год., результат тесту 1,67 ‰.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.08.2025 поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та проведено 1,67,60 ‰.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено і на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри (оскільки поліцейський зазначив, що чує запах алкоголю від водія ), що ОСОБА_1 перебуває у такому стані, останній погодився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою алкотестера.

Даними долучених відеозаписів поза розумним сумнівом підтверджено (видно і чути) вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, добровільну згоду водія на продування газоаналізатора «Аlcotest Drager 6820» з дотриманням вимог Інструкції.

Факт керування автомобілем Volkswagen Golf НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечувався і підтверджено відеозаписом, який додано до протоколу. Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не зазначено. При цьому суд бере до уваги також те, що і сам ОСОБА_1 визнав факт уживання енергетиків. Це спростовує, що дані газоаналізатора могли бути фальсифіковані та пояснює згоду з результатами тесту і відсутність потреби їхати до лікарні. Інші присутні в автомобілі особи також візуально перебували у стані алкогольного сп`яніння, про що на відеозапису міститься відповідні пояснення.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 на у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Відеозапис, на думку суду, не містить даних, які б указували на тиск працівників поліції на ОСОБА_1 і матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Права ОСОБА_1 роз`яснені, наслідки складання протоколу також, також поліцейським неодноразово роз`яснювалося право поїхати на огляд до медичного закладу, проте ОСОБА_1 підвердив свою згоду і результатом огляду на місці зупинки і не вважав за необхідне їхати до медичного закладу. Підстав уважати цю інформацію недостовірною немає, оскільки дані відео повністю узгоджуються із даними письмових матеріалів.

Повноваження працівника поліції скласти протокол при виявленні правопорушення презюмуються, оскільки даних про протилежне немає.

Даних про неправомірні дії працівників поліції у матеріалах справи відсутні.

У силу того, що ОСОБА_1 погодився з результатами тесту, їхати у медичний заклад для проведення огляду підстав не було, у зв`язку з цим, протокол був правильно складений за п. 2.9а ПДР.

Суд ставиться критично до невизнання вини у вчиненні зазначеного правопорушення і позицію сторони захисту за відсутності відповідних підтверджуючих даних, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Доводи представника ОСОБА_1 Струць Т.І. про те, що лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні. Доводи захисту, що в даному випадку ОСОБА_1 не було вручено письмового направлення на медичний огляд до конкретного закладу охорони здоров`я, судом відхиляються з огляду на ті обставини, що направлення на медичний огляд згідно вимог вищенаведених нормативних актів (Інструкції № 1452/735) видається лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, що у даному випадку не відбулося, оскільки ОСОБА_1 неодноразово зазначав про згоду із проведеним результатом огляду.

Щодо доводів захисту з приводу того, що в матеріалах справи не вказано жодної причини зупинки та немає взагалі жодного документального підтвердження правомірності такої зупинки, то суд зазначає.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу «Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відбулася за порушення комендантської години, про що водія було повідомлено працівниками поліції при зупинці транспортного засобу.

Відомості щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , окрім іншого, відображені і в рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Є. Гуторова

Суд зважає на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні, строк якого в подальшому відповідними Законами неодноразово продовжено.

Відповідно до вимог пункту 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №573 від 08 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

1) затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення;

2) перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального/міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

3) вилучати в осіб предмети, які є знаряддям, засобом або предметом правопорушення, і передавати їх органам або підрозділам Національної поліції;

4) тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби;

5) входити (проникати) на територію та у приміщення підприємств, установ і організацій, у житлові та інші приміщення, на земельні ділянки, що належать особам, під час припинення кримінального правопорушення та в разі переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, якщо зволікання може створити реальну загрозу життю чи здоров`ю осіб;

6) використовувати із службовою метою засоби зв`язку і транспортні засоби, що належать особам (за їх згодою), підприємствам, установам і організаціям, за винятком транспортних засобів іноземних консульських установ чи представництв міжнародних організацій, для запобігання вчиненню кримінального правопорушення, переслідування та затримання осіб, що підозрюються у вчиненні злочину, або для доставки до лікувальних закладів осіб, які потребують медичної допомоги, проїзду до місця злочину;

7) застосовувати відповідно до законодавства заходи фізичного впливу, зброю і спеціальні засоби.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_1 в період комендантської години, то зупинка транспортного засобу працівниками поліції є цілком законною.

Жодних клопотань про виклик поліцейських, витребування додаткової інформації з зазначеного приводу стороною захисту, не заявлялося.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно останнього, суддя не вбачає. Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи.

На підставі цього ж відеозапису, суддя доходить висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 9 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.

Крім того, самі події на відеозаписі, їх учасники, обставини які зафіксовані на відеозаписі не оспорюються, відеофіксацію було здійснено безперервно, а тому не має підстав визнавати відеозапис недопустимим доказом. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано, а тому доводи заперечень в цій частині судом відхиляються.

З приводу тверджень, що відеозапис події є неповним, слід зазначити, що наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, проходження огляду на стан сп`яніння, згода водія з результатом огляду.

Посилання на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст. 266-1 КУпАП, його огляд мав бути проведений не співробітником поліції, а посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини, є безпідставними.

Так, зміст положень ст.266-1КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст.266-1КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Крім того, слід зазначити про відповідно до вимог частини 1 статті 15КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Дія положень ст.266 КУпАП за колом осіб поширюються на всіх водіїв транспортних засобів, незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби.

Визначальним критерієм для розмежування застосування вимог ст.266 та 266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від його проходження у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби, на що помилково посилався представник.

Отже, на переконання суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Більш того, посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем представником до матеріалів справи на долучено жодного доказу вказаним обставинам. Тим більше під час проведення огляду, що встановленого із долученого відеозапису, ані ОСОБА_1 ані пасажирами керованого ним транспортного засобу на пропозицію поліцейських так і не було надано жодного документа, як то військового квитка, який би надавав можливість встановити вказані обставини. Статус військослужбовець у матеріалах справи зазначено поліцейським лише на підставі власних пояснень ОСОБА_1 під час спілкування, який зазначив, що водійського квитка при собі немає, має звання молодший сержант, вч НОМЕР_2 , посада пілот БПЛА.

При цьому представник ОСОБА_1 зазначає, що позбавлення його права керування транспортним засобом матиме негативні наслідки для боєздатності його бойового підрозділу і просить не позбавляти його водійських прав, проте як вже зазначалося в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували його статус як військовослужбовця та рід посади у підрозділі.

Посилання адвоката на наявні порушення з боку поліцейських під час оформлення матеріалів справи або не знайшли свого підтвердження взагалі, або є формальними і не дають підстав для закриття провадження відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та непричетність до нього ОСОБА_1 суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

Відтак, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п.2.9а Правил дорожнього руху -керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (1,67 проміле). Об`єктивні дані газоаналізатора не спростовані.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300; Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; установа банку: Казначейство України (ЕАП); Номер розрахунку (IBAN): UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60грн. (шістсот п`ять грн. 60коп.) (номер рахунку: UА0026001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Ю.В. Апаллонова