Справа № 643/9822/25
Провадження № 3-зв/643/8/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Тимош О.М., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Мікуліна Дмитра Миколайовича про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 на суддю Салтівського районного суду міста Харкова Тимош О. М. було розподілено заяву про відвід судді, подану захисником у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У провадженні судді Салтівського районного суду міста Харкова Замікули Б. С. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 643/9822/25 стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокатом Мікуліним Д. М., який є захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подано до суду заяву про відвід судді Замікули Б. С. В обгрунтування заяви про відвід захисник зазначає, що суддя Замікула Б. С. вже розглядав справу відносно його підзахисного ОСОБА_2 по справі №643/9824/25 за ст. 126 КУпАП. У цих справах ідентичні докази, по суті яких суддя Замікула Б. С. 11.08.2025 вже висловив свою думку в постанові, тому виникла можливість упередженого ставлення судді Замікули Б. С. до справи №643/9822/25.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду заяви про відвід.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

Слід зазначити, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить поняття «відвід судді» та не встановлює порядок його розгляду.

Водночас, відповідно до пункту 4 Рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року № 34, у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи зазначене, при вирішенні заяви про відвід суддя застосовує аналогію закону та застосовує положення КПК України, якими визначено підстави для відводу та врегульовано порядок його вирішення.

Згідно зі статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Під час розгляду заяви адвоката Мікуліна Д. М. про відвід судді Замікули Б. С. судом не встановлено, а заявником не доведено, наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи, викладені у заяві про відвід, а саме: розгляд суддею Замікулою Б. С. іншої справи про адміністративні правопорушення за участі ОСОБА_2 , не свідчить про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в безсторонності та неупередженості судді, та які б виключали участь судді при розгляді даної справи.

Також не встановлено будь-яких інших обставин, передбачених чинним законодавством, які б могли бути підставою для відводу судді, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 268, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Мікуліна Дмитра Миколайовича про відвід судді Салтівського районного суду міста Харкова Замікули Бориса Сергійовича від розгляду справи №643/9822/25, - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Тимош