Справа №463/9556/25
Провадження №3/463/1883/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зі слів працюючого столяром, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 9 вересня 2025 року о 19:05 год у м. Львові на вул. Хуторівка, 23, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоду чи небезпеку іншим учасникам руху, при виїзді з прилеглої території, яка позначена дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», не дав дорогу мотоциклу «Lifan KPT250», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення, при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 2.3.б, 8.4.б, 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав та пояснив, що того дня були погані погодні умови та через дощ він не побачив фар та збив мотоцикліста. На запитання суду вказав, що потерпілий до нього претензій не має, однак стверджував, що не відшкодовував такому шкоду, в тому числі вартість лікування, оскільки вважає, що така має бути відшкодована страховою компанією. Просив його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки таке потрібне йому для роботи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зокрема підпунктом б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При цьому згідно з підпунктом б) пункту 8.4. Правил дорожні знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

До знаків пріоритету відноситься в тому числі знак 2.1 «Дати дорогу».

Зокрема згідно з пунктом 10.1. Правил перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

А відповідно до пункту 10.2. Правил виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Так факт порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3.б, 8.4.б, 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху та вимог знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», а відтак його вина у вчиненні адміністративних правопорушень стверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №476973 від 8 жовтня 2025 року та матеріалами за фактом ДТП за участі автомобіля та мотоцикла, в результаті якої в водія мотоцикла виявлені легкі тілесні ушкодження, зокрема: рапортом слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області Яремчука О. про відсутність підстав для внесення відомостей в ЄРДР, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 9 вересня 2025 року, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 9 вересня 2025 року та фототаблицею до таких, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11 вересня 2025 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 11 вересня 2025 року, консультаційними висновками спеціалістів щодо тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_2 від 9 вересня 2025 року, з яких вбачається, що внаслідок ДТП потерпілий отримав забій правого плеча, та поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні щодо визнання вини.

При цьому не беруться до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що ДТП відбулось внаслідок поганих погодних умов, оскільки з врахуванням положень 2.3.б та 10.1. Правил дорожнього руху наявність перешкод у видимості мали б спонукати його проявити більшу уважність до дорожньої обстановки та забезпечення безпеки інших учасників дорожнього руху під час керування своїм транспортним засобам, який за своїми габаритами є більшим, ніж більшість інших транспортних засобів учасників дорожнього руху, у зв`язку з чим в разі аварійної ситуації уникнути зіткнення з ним важче, водночас останній вказані вимоги не врахував, грубо порушив Правила дорожнього руху при виїзді з прилеглої території, не виконав вимогу знаку 2.1 «Дати дорогу», що спричинило зіткнення з мотоциклом, водій якого отримав внаслідок зіткнення легкі тілесні ушкодження, а більш тяжких наслідків вдалось уникнути лише завдяки невеликій швидкості транспортних засобів.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, визнання ним вини, водночас тяжкість скоєного, зокрема те, що внаслідок спричиненої ОСОБА_1 за описаних вище умов дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесне ушкодження, останньому вартості лікування не відшкодував, в вчиненому не розкаявся, суд вважає, що застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу не буде достатнім для виховання його в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень, та вважає за необхідне позбавити його права керування транспортними засобами на мінімальний строк, визначений санкцією ст. 124 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.