ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., з участю секретаря судових засідань Бандасарової Л.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Галащука С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452019 від 12.09.2025 року вбачається, що 12.09.2025 о 20:20 год. в місті Володимир по вулиці Луцькій, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Vollvo V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим порушив ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452003 від 12.09.2025 вбачається, що цього дня о 20:20 хв. в місті Володимир по вулиці Луцькій, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Vollvo V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передббачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою суду від 23.10.2025, справи № 154/3848/25 (номер провадження 3/154/1952/25), та № 154/3849/25 (номер провадження 3/154/1953/25), відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП було об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснивши, що 12.09.2025 о 20:20, як і в інший час, транспортними засобами не керував. Він вказав, що 12.09.2025 дійсно перебував як пасажир в автомобілі «Volvo V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . Близько 20:20 год. автомобіль був зупинений поліцейськими, проте відразу після зупинки вони безпідставно почали звинувачувати саме його ( ОСОБА_1 ) у керуванні транспортним засобом, та ще й з ознаками сп`яніння, якого не було. Поліцейські стверджували, що після зупинки він та ОСОБА_3 помінялися місцями. На місці зупинки він не погодився із звинуваченнями, вимагав пред`явлення доказів керування транспортним засобом та забезпечення участі захисника, але його вимоги були проігноровані.

Захисник Галащук С.Ю. заявив клопотання про закриття провадження у справах за ч.3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Він наголосив, що матеріали справи не містять доказів керування його підзахисним транспортним засобом 12.09.2025. Навпаки, долучені відеозаписи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебував на місці пасажира, що підтверджує правдивість його пояснень. Захисник також звернув увагу суду на порушення поліцейськими права ОСОБА_1 на захист на місці зупинки, що виявилося у відмові пред`явити докази та забезпечити участь захисника. Він клопотав про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також слідували цим автомобілем, а також просив опитати поліцейського, що склав протоколи.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повністю підтвердив пояснення ОСОБА_1 , вказавши, що останній 12.09.2025 автомобілем не керував. За його словами, поліцейські безпідставно звинуватили ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, незважаючи на те, що всі присутні на місці події, включно з водієм ОСОБА_6 , вказували їм на протилежне.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не прибув. За поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , він є військовослужбовцем, наразі перебуває у зоні проведення бойових дій, і зв`язок з ним відсутній.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та матеріали, що долучені до нього, суд дійшов висновку про підставність доводів ОСОБА_1 та необхідність закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах:

1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом є обов`язковим елементом складів обох адміністративних правопорушень, а тому його встановлення у процесі доказування є необхідним (обов`язковим).

Матеріали справи про адміністративні правопорушення за згаданими вище протоколами не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 12.09.2025 року транспортним засобом «Vollvo V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив факт, що ОСОБА_1 12.09.2025 не керував транспортним засобом.

До матеріалів справи долучено оптичний носій інформації на якому міститься відеофіксація з відеореєстратора та нагрудних камер поліцейських.

Оглядом вказаних відеозаписів в судовому засіданні встановлено, що ним не зафіксовані обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Vollvo V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Файл з відеозаписом з відеореєстратора автомобіля поліцейських (WhatsApp Video 2025-09-12 at 21.01.44) доказує факт зупинки поліцейськими автомобіля «Vollvo V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте не містить жодної інформації про його водія.

Відеозапис із нагрудної камери поліцейського (файл № VID26F-00-5282) розпочинається 12.09.2025 о 20:20:39 із моменту зупинки автомобіля «Volvo V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оглядом відеозапису встановлено, що на час зупинки поліцейський спілкується з водієм, а ОСОБА_1 о 20:20:45 виходить із переднього пасажирського місця, розташованого з правого боку автомобіля. При цьому поліцейські висувають ОСОБА_1 звинувачення у керуванні транспортним засобом та наступному пересіданні з місця водія. ОСОБА_1 на місці послідовно заперечував факт керування, систематично вимагаючи від поліцейських надати відповідні докази, проте йому було відмовлено. Відеозаписом зафіксовано складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без оголошення його змісту та суті, який ОСОБА_1 також без ознайомлення не підписав, оскільки заперечував факт керування. Також зафіксовано усні пояснення очевидців, серед яких ОСОБА_4 та ще четверо осіб, які також заперечували факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Записом встановлено, що поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про суть правопорушень, проігнорував його вимогу щодо забезпечення участі захисника та не вказував на ознаки алкогольного сп`яніння. Зафіксовано лише запитання про готовність пройти огляд на стан сп`яніння, проте відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров?я, відеозаписом не зафіксована.

Матеріали відеозапису не містять факту складення акту огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, та відмови ОСОБА_1 від його проходження, що є частиною процедури проходження огляду на стан сп?яніння. Також матеріали відеозапису не містять обставин направлення поліцейським для проходження такого огляду до закладу охорони здоров?я, від проходження якого він, нібито відмовився, що є також порушенням вимог, передбачених ст.266 КУпАП.

Дані обставини вказують на недопустимість долучених до матеріалів справи відповідного акту огляду на стан сп?яніння та направлення на медичний огляд водія з метою встановленовлення стану сп?яніння від 12.09.2025 року, які були складені поліцейським без ОСОБА_1 після складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Провадження у справі за ч.3 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 матеріалами відеозаписів також не зафіксовано.

Поліцейський ОСОБА_7 неодноразово викликався в судове засідання для надання пояснень з метою встановлення доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте до суду не з`явився, інших доказів до суду не подав.

Матеріали справи, крім означеного вище відеозапису, інших допустимих доказів правопорушення не містять.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ч.2 ст.7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу презумпції невинуватості, закріпленої ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, який до цього ж не був підписаний ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом його вини в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, закріплених у процесі належними та допустимими доказами.

З огляду на зазначене суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять жодного доказу керування ним транспортним засобом 12.09.2025 року, що виключає його відповідальність за ст.ст. 126 та 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких належних та об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення поліцейськими до протоколу долучено не було та в судових засіданнях не представлено.

Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя Володимирського міського суду Ігор Вітер