Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2347/25
Провадження № 3/945/897/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Нечаянським ВРЕР УДАІ УМВС в Миколаївській області від 25.02.2012 року, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723692 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2025 року справу розподілено та передано головуючому судді (судді-доповідачу) Павленко І.В.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723692, складеного 22 жовтня 2025 року інспектором СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Максимчуком М.Г., 22 жовтня 2025 року о 20 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді, вчинив відносно своєї свекрухи домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою громадянці ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, причин своєї неявки не повідомив; разом з протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723692 до суду подано заяву останнього, датовану 22.10.2025 року та підписану особисто, про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за його відсутності, в якій ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом повністю згодна (а. с. 10).

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справи шляхом здійснення телефонограми за номером телефону, вказаним у його поясненні; відповідно до телефонограми секретаря судового засідання від 27.10.2025 року, останній повідомив, що з протоколом не згоден, приїде у судове засідання на вказану дату та час (а. с. 17).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723692 від 22.10.2025 року підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а. с. 1).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 була обізнаний про складання 22.10.2025 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723692 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та слухання справи в Миколаївському районному суді Миколаївської області, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, беручи до увагу заяву особи від 22.10.2025 року та телефонограму секретаря судового засіданні, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу, ч. 1 ст. 268 КУпАП, проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП полягає саме в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру і передбачає наслідки насильства, а саме фактичне заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, для констатації наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення необхідно встановити чи вчинено ним будь-які діяння (дію або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, що завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

До протоколу про адміністративне правопорушення додано: копію рапорту події 102 (№ 241907928) від 22.10.2025 року, ЄО за № 6602 - «Домашнє насильство» (а. с. 2-3); копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.10.2025 року, відповідно до якого 22.10.2025 року приблизно о 20:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у стані сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру та порушив терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_2 (а. с. 4); копію пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 22.10.2025 року (а. с. 5); копію пояснення свідка ОСОБА_1 від 22.10.2025 року (а. с. 6); копію пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 22.10.2025 року (а. с. 7); копію пояснення свідка ОСОБА_4 від 22.10.2025 року (а. с. 8).

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Будь яких доказів спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Крім того, з протоколу прийняття заяви від 22.10.2025 року слідує, що відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис, який до матеріалів справи також не долучений.

Відсутні відомості про спричинення наслідків у вигляді шкоди здоров`ю потерпілої і в протоколі про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, містить обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

Суддя не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Такі ж висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 1, 7, 9, 245, 247, 251, 276, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Павленко