Номер провадження 3/754/3644/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І.

розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

12 серпня 2025 року поліцейський 1 взводу 2 роти 2 бпь Полк-2 УПП в м. Києві капрал поліції Ільєнко Андрій сергійович склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 421006 щодо ОСОБА_1 .

Згідно з цим протоколом, йому інкримінується керування 12 серпня 2025 року о 18 годині 15 хвилин у місті Києві по вулиці Крайній, біля будинку 6, транспортним засобом NISSAN ALMERA CLASSIC, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що було зафіксовано на нагрудний персональний відеореєстратор MOTOROLA VB400 №473872. Від керування транспортним засобом його було відсторонено шляхом передачі тверезому водієві. Це правопорушення кваліфіковано як повторне протягом року (рішення №36934/41/11/4-2024 Дарницького районного суду від 24.12.2024 року), що є порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху (ПДР).

Це правопорушення кваліфіковано як повторне протягом року (постанова Дарницького районного суду м. Києва №36934/41/11/4-2024 від 24.12.2024 року, постанова Деснянського районного суду м. Києва №754/6163/25 від 11.04.2025 року), за частиною третьою статті 130 КУпАП.

04 вересня 2025 року справа про адміністративне правопорушення передана на розгляд судді Коваленко І.І.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (частина перша статті 268 КУпАП).

ОСОБА_1 не з`явився в судові засідання, призначені на 24.09.2025 та 23.10.2025, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, в тому числі шляхом направлення сповіщення у застосунку "Viber" на номер телефону, що вказаний у протоколі. Судові повістки, що надсилались особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем проживання, повернулися з відміткою "відсутній за вказаною адресою", що визнається належним повідомленням. Клопотання про відкладення ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, Суд вжив усіх заходів щодо належного повідомлення про розгляд справи. Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у цій категорії справ, не є обов`язковою.

Для застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) достатньо, щоб правопорушення, про яке йде мова, було за своєю природою кримінальним або передбачало покарання, яке за своїм характером та ступенем тяжкості загалом належить до кримінальної сфери ( A та B проти Норвегії [ВП], № 24130/11 та 29758/11, §§ 105 та 107, 15 листопада 2016 року). Гарантії, закріплені в кримінальному аспекті статті 6 Конвенції є застосовними до провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке призвело до позбавлення особи її права керування транспортним засобом (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Слободян проти України" [Комітет] (Slobodyan v. Ukraine) [Committee], заява № 2511/16, пункт 17, від 09 грудня 2021 року і наведені в ньому справи). Засідання за відсутності сторони не забороняється, за винятком випадків, коли існують вагомі причини для неявки або якщо суд не має інформації, чи було відповідну особу належним чином повідомлено про засідання (див. ухвалу щодо прийнятності у справі "Салогуб проти України" [Комітет] (Salogub v. Ukraine) [Committee], заява № 21971/10, пункт 20, від 10 грудня 2019 року).

У цій справі ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, що містив інформацію про розгляд справи в Деснянському районному суді м. Києва. Він також надав свій номер телефону, на який суд надсилав повідомлення про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується відповідними довідками.

Отже, ОСОБА_1 знав про розгляд справи в суді щодо притягнення його до адміністративної відповідальності і про висунуті проти нього обвинувачення, був належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи, проте відмовився (ухилився) від свого права бути присутнім під час судового розгляду. Це дає підстави для розгляду справи за його відсутності.

Беручи до уваги практику ЄСПЛ (див. рішення у справі "Фігурка проти України" (Figurka v. Ukraine), заява № 28232/22, пункти 23 - 29, від 16 листопада 2023 року), в якому ЄСПЛ не встановив порушення статті 6 Конвенції, та факти цієї справи, Суд у цій справі, ураховуючи застосовність кримінального аспекту статті 6 Конвенції, розглядає справу виключно на підставі наданих уповноваженою особою доказів, не беручи на себе роль сторони обвинувачення, що могло б підірвати неупередженість або справедливість провадження.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи, та оцінка суду

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною першою статті 130 КУпАП відповідальність настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Відповідно до частини третьої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статті 255 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (стаття 251 КУпАП). Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

У справі, що розглядається, фактичні дані, на основі яких суд встановлює наявність адміністративного правопорушення доводяться: протоколом про адміністративне правопорушення серії правопорушення ЕПР1 № 421006, який ОСОБА_1 підписав без застережень та зауважень (відмовився надавати пояснення); відеозаписом з нагрудної камери №473872, що був досліджений судом.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва (суддя Шаповалова К.В., справа № 753/22681/24) від 24.12.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною другою статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Також постановою Деснянського районного суду м. Києва (суддя Скляренко У.В., справа № 754/6163/25) від 28.05.2025 зазначеного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Відповідно до доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з БК, Суд встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (18:24:44 відеозапису).

Суд, дослідивши надані докази, встановив, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені статтею 130 КУпАП, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо накладення накладення стягнення за адміністративне правопорушення

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (частина перша статті 33 КУпАП).

Дії, передбачені частиною третьою статті 130 КУпАП, тягнуть за собою:

накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або

адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено (стаття 34 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, у даному випадку не є обставиною, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення,оскільки її визначено як кваліфікуючу ознаку адмін правопорушення за частиною третьою статті 130 КУпАП.

ЄСПЛ наголосив на важливості запровадження законодавчої та адміністративної бази, призначеної для забезпечення ефективного стримування загроз праву на життя в контексті дорожнього руху (див. рішення у справі "Ніколае Віргіліу Тенасе проти Румунії" (Nicolae Virgiliu Tanase v. Romania) [ВП], заява № 41720/13, пункт 135, від 25 червня 2019 року). Він також розкритикував недостатнє функціонування відповідної нормативно-правової бази безпеки дорожнього руху для вирішення проблеми повторюваної та постійної протиправної поведінки в умовах дорожнього руху (див. рішення у справі «Смілянич проти Хорватії» (Smiljanic v. Croatia), заява № 35983/14, пункт 71, від 25 березня 2021 року).

Держава, вживаючи належні стримувальні та превентивні заходи, має намагатися запобігати дорожньо-транспортним пригодам шляхом забезпечення дотримання відповідних правил, направлених на зменшення ризиків небезпечної, необережної чи безвідповідальної поведінки на дорозі (див. рішення у справі «Смілянич проти Хорватії» (Smiljanic v. Croatia), заява № 35983/14, пункт 76, від 25 березня 2021 року).

У цій справі Суд ураховує, що безпека дорожнього руху є однією з головних суспільних проблем, перевищення швидкості та керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є одними з основних причин дорожньо-транспортних зіткнень. Тому існує вагома причина для захисту суспільства від шкоди у дорожньому русі (див. пункт 68 рішення вище).

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, характеризується високим ступенем суспільної небезпеки як для особи, що його вчинила, так і для всіх інших учасників дорожнього руху.

У цій справ Суд бере до уваги чітко сформований спосіб протиправної поведінки ОСОБА_1 . Свідоме та неодноразове (більше двох разів на рік) вчинення ним тотожного грубого правопорушення, попри вже накладені штрафи, свідчить про абсолютну зневагу до правопорядку та прав інших громадян на безпечне життя та здоров`я.

Суд визнав поведінку ОСОБА_1 такою, що має критично високий ступінь суспільної небезпеки.

Тому, ураховуючи, що попередні адміністративні стягнення у виді штрафу не призвели до усвідомлення ОСОБА_1 протиправності своїх дій і не забезпечили належного рівня превенції, Суд вважає, що застосування більш м`яких адміністративних стягнень, передбачених санкцією частини третьої статті 130 КУпАП, ніж адміністративний арешт, буде недостатнім для його виховання в дусі додержання законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративний арешт є крайнім та максимально суворим заходом, але у цьому випадку, є виправданим та необхідним для тимчасової ізоляції особи, чия поведінка становить пряму і постійну загрозу життю, здоров`ю та майну інших учасників дорожнього руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись принципами індивідуалізації відповідальності, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та забезпечення ефективного стримування загроз праву на життя в контексті дорожнього руху, Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, як це визначає частина третя статті 130 КУпАП, але без конфіскації транспортного засобу, оскільки з наданих доказів встановлено, що транспортний засіб належить на праві власності іншій особі.

Керуючись статтею 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 30, 32, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Початок строку адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту обчислювати з моменту адміністративного затримання ОСОБА_1 .

Негайному виконанню не допускати. Виконання зазначеної постанови допустити через десять днів з дня її винесення. У разі оскарження - після відповідного рішення апеляційного суду.

Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту покласти на Деснянське УП ГУНП у м. Києві.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м. Києві.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. У разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО