ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5996/24 Номер провадження 33/814/445/25Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т. Д. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Волкова Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (Посульський узвіз (нова назва), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (Посульський узвіз (нова назва), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 15 грудня 2024 року о 20:47 год по вул. Григора Тютюнника, 2 в м. Лубни Полтавської області, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 вчинив зазначене порушення повторно протягом року, оскільки 22 жовтня 2024 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕНА №3316704 від 22 жовтня 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2025 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Волков Д.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до приписів норми ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2, 4 цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №197270 від 15 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 15 грудня 2024 року о 20:47 год по вул. Григора Тютюнника, 2 в м. Лубни Полтавської області, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом,чим потворно на протязі року вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суддя суду першої інстанції послалась на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серіїЕПР1 №197270 від 15 грудня 2024 року в якому викладені обставини та зі змістом якого під підпис ознайомлений скаржник (а.с.2); постанову серії ЕНА №3316704 від 22 жовтня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (а.с.6); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.4); відеозаписи (а.с.7).

Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшла вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.277 КУПА справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденній строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N?910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов?язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов?язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N?194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов?язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

У зв?язку з цим, апеляційний суд зазначає, що сам по собі факт можливого розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є правовою підставою для скасування судового рішення.

Натомість твердження скаржника про те, що постанова про адміністративне правопорушення на яку послався місцевий суд не підтверджує його винуватість у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.125 КУпАП, не беруться до уваги апеляційним судом з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою ЕНА №3316704 від 22 жовтня 2024 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення вимог ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки останній 22 жовтня 2024 року керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування транспортними засобами. В матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджували б, що дана постанова оскаржувалась в судовому порядку та була скасована.

Так, відповідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №197270 від 15 грудня 2024 року вбачається, що 15 грудня 2024 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим потворно на протязі року вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

В свою чергу, ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2-4 цієї статті.

Враховуючи вище викладене, місцевим судом було обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки останній знаючи, що його постановою ЕНА №3316704 від 22 жовтня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою яка не має права керування, усвідомлюючи свої дії, повторно (15 грудня 2024 року) керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, чим відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне правопорушення.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.5 ст.126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2025 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко