Справа № 148/2455/25
Провадження №3/148/1067/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

встановив:

12.09.2025 об 11:20 год. в с. Кленове по вул. Матросова ОСОБА_1 , керуючи мотоблоком «Кентавр» з причепом, при зустрічному роз`їзді з транспортним засобом «Тойота Рав 4», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотрималася безпечного бокового інтервалу та допустила з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушила п.п. 13.3. ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, з заявою про відкладення судового засідання до суду не зверталася.

Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 була повідомлена, що розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності відбудеться за викликом у Тульчинському районному суді Вінницької області, про що наявні її підписи в протоколі.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак ОСОБА_1 , будучи обізнаною про наявність відносно неї адміністративного матеріалу, який розглядається судом, не вживала жодних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 оскільки її неявка не перешкоджає вирішенню даного питання.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №451491 від 12.09.2025 установлено, що в с. Кленове по вул. Матросова 12.09.2025 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, а саме: мотоблоку «Кентавр» з причепом, під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Тойота Рав 4», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 2).

Це ж саме вбачається і зі схеми місця ДТП, а саме: 12.09.2025 сталася ДТП за участю мотоблоку «Кентавр», під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Тойота Рав 4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль «Тойота Рав 4», д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження: переднє ліве крило, передні ліві та задні двері, заднє ліве крило, мотоблок «Кентавр» отримав пошкодження: передня фара (а.с. 3), що також підтверджується фото з місця ДТП (а.с. 10).

З рапорту начальника сектору Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 19.05.2025 вбачається, що повідомлення про ДТП на службу "102" здійснено ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 12.09.2025, ДТП 12.09.2025 відбулася за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 5).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 12.09.2025, вона своєї вини у вчиненні вказаного вище правопорушення не заперечила (а.с. 6).

Відповідно до п.п. 13.3. Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Крім того, відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду за №278/3362/15-к від 01.03.2018, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

З огляду на викладене, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом.

А тому, особи, які керують таким транспортним засобом, за наявності їх вини у вчиненні правопорушення, зокрема, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягають адміністратвиній відповідальності.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вони є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь її вини та майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст. 124 КУпАП, вважаю, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень її слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 124, 283, 287, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень (Отримувач коштів:УК у Тульч. р-н./Тульчинськ. р-н./21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0002568.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у вказаний строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко