Суддя Зайцева М. С.
Справа № 644/4863/25
Провадження № 3/644/1264/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Суддя Індустріального районного суду міста Харкова Зайцева М.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

21 травня 2025 року о 22:37 год., по вул. 92-ї Бригади, 33 м. Харкова, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Nissan Terrano, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHJ0316, що підтверджується тестом 3890 від 21.05.2025 року результат огляду становить 1,99 ‰ проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

01.07.2025 року адвокатом Лихачовою М.Б. через систему «Електронний суд» подані заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до яких просить справу про адміністративне правопорушення №644/4863/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заперечення обґрунтовує тим, що 21 травня 2025 року ОСОБА_2 близько 22:37 год перебував на кермом транспортного засобу NISSAN TERRANO 436M648, рухаючись до місця розташування своєї військової частини для виконання покладених на нього завдань військової служби. У дорозі він перебував майже добу через необхідність безперервного виконання службових обов`язків, спрямованих на захист Батьківщини, та почувався втомленим. 20 травня 2025 року ОСОБА_2 перебував на службі, алкогольних напоїв не вживав і був у повністю тверезому стані. Однак, по дорозі він був зупиненим працівниками поліції, які не повідомивши йому жодної підстави для зупинки, безпідставно запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння та склали протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає, що зібрані у справі докази є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, є недопустимими у зв`язку із порушенням встановленого процесуального порядку, з урахуванням наступного. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №337804 від 21 травня 2025 року, зазначено, що ОСОБА_2 ніби-то керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху. Однак, даний протокол про адміністративне правопорушення, як на основний доказ вини ОСОБА_2 , на який посилаються працівники поліції, в повному обсязі не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, жодних доказів того, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом не міститься, в тому числі, і в фрагментах відеозаписів із нагрудного відеореєстратора. Аналізуючи відеозаписи з нагрудного відеореєстратора, слід зазначити, що на фрагментах відео зафіксовано як працівники поліції розмовляють із ОСОБА_2 біля припаркованого транспортного засобу (номерний знак на відео не зафіксовано). Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 не зафіксовано. Таким чином, не вбачається жодного беззаперечного зв`язку між особою, що перебувала за кермом, та ОСОБА_2 . У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм, обов`язку щодо проходження вказаного огляду в нього не було. Працівники поліції не є уповноваженими особами, які мають право проводитися огляд військовослужбовця Збройних Сил України. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, проведення його огляду повинно було бути ініційовано посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого створеного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. У зв`язку із тим, що проведення огляду ініційовано працівниками поліції, процедура огляду проведена з істотним порушенням законодавства України, а тому є недійсним. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №337804 від 21 травня 2025 року не зазначено жодних додатків із конкретною ідентифікацією документів - зокрема, не вказано номера та дати акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення або інших документів, що унеможливлює перевірку їх змісту та автентичності. У тексті зазначено лише загальні формулювання: «акт», «направлення», «відео» тощо, без конкретизації. Таким чином, протокол фактично не містить жодних чітко визначених доказів, які б підтверджували викладені в ньому обставини, що є істотним порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376. З фрагментів відеозаписів з нагрудного відеореєстратора, який містяться в матеріалах справи, вбачається, що працівник поліції тільки частково роз`яснив йому права, передбачені ст.268 КУпАП. Представник поліції не надав ОСОБА_2 можливість ознайомитися із складеним протоколом, а тільки вказав місця, в яких потрібно підписати. В фрагментах відеозаписів, долучених до матеріалів справи, відсутня фіксація ознайомлення ОСОБА_2 з складеним протоколом. Працівники поліції не зазначили що саме було підставою для зупинки. З аналізу фрагментів відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції жодної підстави для зупинки транспортного засобу так і не називає. Лише у відповідь на запитання ОСОБА_2 він вказав, що причиною є наявність іноземних номерів на автомобілі та нібито причетність водія до дорожньо - транспортної пригоди або іншого кримінального чи адміністративного правопорушення, однак жодних підтверджень цьому не було надано. Тобто, процедурі огляду особи на стан сп`яніння передує процедура зупинки транспортного засобу під керуванням конкретної особи. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт наявності підстав для зупинки транспортного засобу. Крім того, не було складено окремий протокол про вчинення відповідного адміністративного правопорушення, що є грубим порушенням процесуальних вимог та ставить під сумнів законність зупинки і подальших дій поліцейських. Підстав для проведення огляду ОСОБА_2 не було. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_2 поводив себе стримано, відповідав на запитання (у текстовому форматі через мобільний телефон), хода також нічим не відрізняється (похитування відсутні), тремтіння рук відсутнє, як і відсутнє почервоніння очей. Оскільки співробітниками поліції до огляду не залучались свідки, а відеозаписом спростовується наявність ознак сп`яніння, вважає, що повідомлені ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені формально і не підтверджуються іншими доказами, а тому зазначення таких ознак викликає сумніви. З урахуванням відсутності об`єктивних доказів встановлення та наявності в ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння - підстав згідно Інструкції №1452/735, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, відтак такий потрібно вважати недійсним. Спеціальний технічний засіб «Drager» не відповідає вимогам, встановленим законодавством України, зокрема він не має сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. До матеріалів справи долучений чек з пристрою Drager до протоколу щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому зазначено, результат тесту - 1.99 проміле алкоголю, при цьому до нього не додано його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, у зв`язку з чим неможливо встановити чи було проведено відповідне дослідження з використанням дозволеного технічного засобу, який має сертифікат відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Оскільки не надано достатніх, достовірних і належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 , а висновки працівників поліції не підтверджуються достовірними та об`єктивними даними, в справі відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, просила закрити провадження у справі.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_2 Лихачовою М.Б. заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №644/4863/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до звільнення ОСОБА_2 з військової служби.

Вивчивши клопотання та наявні матеріали справи, суд вважає що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Якщо певні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

01.05.2022 законодавцем внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. У КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить. Враховуючи це, застосування норм КПК до правовідносин у даній справі за аналогією закону не видається можливим.

Слід також зауважити, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. Так, у КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі. Отже, чинним КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо), стаття 277 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім цього, слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам самого ОСОБА_2 .

Також, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання про зупинення провадження слід відмовити. Розгляд справи слід продовжити.

Суддя, вислухавши захисника Лихачову М.Б., дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур (пункт 2); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 3); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 14); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. (пункт 15).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженими матеріалами справи та відеозаписом з боді - камер поліцейських, що міститься на лазерному диску з маркуванням АЛ 4796 встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

-протоколом серії ЕПР1 № 337804 від 21.05.2025 року, в якому міститься опис фактичних обставин, в тому числі підпис ОСОБА_2 про те, що йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, без зазначення останнім пояснень по суті порушення;

-довідкою про те, що ОСОБА_2 17.06.2016 року отримав посвідчення водія НОМЕР_2 ;

-тестуванням на алкоголь до протоколу ЕПР1 № 337804, відповідно до якого за результатом тесту у ОСОБА_2 виявлений стан алкогольного сп`яніння 1,99 проміле;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.05.2025 року;

-рапортом інспектора УПП в Харківській області Мірошніченко Р., що містить виклад подій, що мали місце 21.05ю.2025 року;

-оглянутим відеозаписом, що міститься на диску з маркуванням АЛ 4796, встановлено, що 21.05.2025 року автомобіль Nissan Terrano, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 зупинений працівниками поліції, на запитання останніх водій не відповідав, через скло автомобіля пред`являв документи, після чого водій вийшов з машини, спілкувався мовою жестів, надавав відповіді шляхом їх друкування в телефоні через болісні відчуття під час спілкування. На запитання ОСОБА_2 , складене через мобільний телефон щодо причини зупинки, працівник поліції повідомив підстави, передбачені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». ОСОБА_2 погодився на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що кивнув головою, при цьому відеозаписом зафіксовано проведення пасивного тесту газоаналізатора «Драгер», мундштук до якого особисто ОСОБА_2 був розпакований. З результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння 1,99 проміле ОСОБА_2 погодився, відмовився проходити огляд в медичному закладі шляхом підняття великого пальця руки догори та киванням голови. Також, ОСОБА_2 вказав, що не має сенсу їхати до медичного закладу, оскільки розуміє, що результат буде позитивний. ОСОБА_2 написав в телефоні, що прочитано вголос працівником поліції, про вживання трьох банок пива, об`ємом 0,5 літрів. Окрім того, відеозапис містить відомості про роз`яснення прав ОСОБА_2 після чого останній вказав про це в протоколі шляхом проставлення підпису.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, не зазначення останньому причини зупинки транспортного засобу, часткове роз`яснення прав, відсутність підстав для проведення огляду, неналежний та недопустимий доказ рапорт працівника поліції суд не приймає, оскільки вони спростовуються зібраними у справі доказами в тому числі відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення, зокрема в частині перешкоджання йому скористатись можливістю отримати правову допомогу.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , поліцейськими дотримано вимоги ст.ст.256,268 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Суд ставиться критично щодо доводів захисника про порушення працівниками поліції процедури огляду військовослужбовця ОСОБА_2 , адже працівники поліції повинні були викликати працівників ВСП, які б і провели огляд, зважаючи на наступне.

Суд не вбачає в діях працівників поліції порушень процедури огляду, так як ОСОБА_2 був водієм транспортного засобу, зобов`язаний керуватися ПДР та нести відповідальність за порушення ПДР на загальних підставах.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_2 чи його захисник не оскаржували дії співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Щодо доводів захисника про відсутність у ОСОБА_2 ознак сп`яніння, суд зазначає наступне.

Законом не передбачено проведення окремого огляду для виявлення ознак сп`яніння, такі ознаки встановлюються під час спілкування водія із поліцейськими та констатуються за внутрішнім переконанням поліцейського.

Отже, спростування або підтвердження перебування водія в стані сп`яніння, відбувається не через оспорювання наявності ознак, а за рахунок проведення відповідного огляду у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, що і було запропоновано ОСОБА_2 ..

Всі інші доводи захисника судом оцінюються критично, оскільки мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 під час розгляду справи не встановлені.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять, ОСОБА_2 та його захисником не надані.

На підставі вищевикладеного, суд, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал та надані докази, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.40-1,130,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника Лихачової Маргарити Борисівни про зупинення провадження у справі - відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до положень ст.ст. 307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти діб через суд першої інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Повний текст постанови складений 21.10.2025 року.

Суддя М.С. Зайцева