Провадження № 3/201/3496/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Конопленко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко С.М.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого керівником ТОВ «АГЕНЦІЯ СПАС» (), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду керівника ТОВ «АГЕНЦІЯ СПАС», тобто будучи посадовою особою вказаного підприємства, не подав до установи банку платіжне доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року (від 19 червня 2025 року № ) по строку сплати 30 червня 2025 року, що спричинило виникнення податкового боргу, чим порушено вимоги п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Судом здійснювались виклики ОСОБА_1 в судові засідання на 23 вересня 2025, 07 жовтня 2025 року, 22 жовтня 2025 року шляхом надсилання судової повістки за адресою його проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. У вказані дати ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв. З приводу цього суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інші засоби зв`язку з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду не надані. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду, станом розгляду справи не цікавився, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Відтак, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1, ст. 245 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: актом про неподання або несвоєчасне подання посадовими особами ТОВ «АГЕНЦІЯ СПАС» платіжних доручень на перерахування належних до сплати податку на додану вартість за період травень 2025 року за № 44296/04-36-04-09/35985090 від 29 липня 2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення № 47292/04-36-04-09/35985090 від 21 серпня 2025 року.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, необхідно визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 40-1, ч.1 ст.163-2, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 85 ( вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя О.С. Конопленко