Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1491/25 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Номер провадження №33/4805/976/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Хараїм О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Хараїм Ольги Валеріївни, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Малинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 07 червня 2025 року близько 15 год 27 хв ОСОБА_1 в м. Малині Житомирської області по вул. Грушевського, 6, керував транспортним засобом «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Хараїм О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було проведено лабораторних досліджень, не відібрано контрольного зразку біологічного середовища та лікар медичного закладу не пройшов тематичне навчання, а тому висновок №28 від 07.06.2025 є недопустимим; лікар жодних дій для встановлення клінічної картини, які зазначаються в акті медичного огляду не проводила; достовірність результату огляду ОСОБА_1 з використанням «Drager 6510» є сумнівними, оскільки відповідно до сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера виданого ТОВ «СОРБІПОЛІМЕР АНАЛІТИК» вбачається, що останнє градуювання приладу було здійснено 06.01.2025. Разом з тим, відповідно до сертифікату, виданого ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» 15.01.2024 вбачається, що вказана компанія є офіційним дистриб`ютором німецької компанії «Drager Safety AG&CO KGaA» на території України і лише вона уповноважена проводити відповідне налаштування (калібрування) алкотестера Drager. Зазначає, що ОСОБА_1 категорично не згоден з результатами приладу Драгер, оскільки йому ніхто не надавав для огляду мундштук, який було використано для огляду, а тому результати огляду є недопустимими. Суд в основу рішення поклав пояснення нібито надані поліціянту, а не в судовому засіданні. На думку захисника, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Хараїм О.В. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення з`явившись учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354390 від 07.06.2025 відповідно до якого 07 червня 2025 року близько 15 год 27 хв ОСОБА_1 в м. Малині Житомирської області по вул. Грушевського, 6, керував транспортним засобом «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, у лікаря та підтверджується висновком медичного закладу №28 від 07.06.2025, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений (а.с. 2);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4916460 від 07.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 9);

- висновком медичного огляду №28 КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 07.06.2025, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, результат Драгеру - 0,44‰ (а.с. 5);

- актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №28 від 07.06.2025 (а.с. 38);

- поясненнями ОСОБА_1 від 07.06.2025 (а.с. 8);

- відеозаписом обставин події (а.с. 10).

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень щодо процедури огляду та надані пояснення «хворію на тиск, їхав у парикмахерську та аптеку».

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів захисника стосовно того, що при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було проведено лабораторних досліджень, не відібрано контрольного зразку біологічного середовища, а тому висновок №28 від 07.06.2025 є недопустимим, апеляційний суд зазначає наступне.

До матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому працівники поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що останній відмовляється, оскільки не довіряє їхньому приладу. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 погоджується.

Так, за змістом п. 7 розділу ІІІ Інструкції передбачено обов`язкове проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

При цьому, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п. 14 розділу ІІІ Інструкції).

Проаналізувавши зазначені норми законодавства, суд доходить до висновку про те, що зразки біологічного середовища при лабораторному дослідженні може бути використано при огляді на стан сп`яніння лише у випадках неможливості провести лабораторного дослідження повітря, що видихається, зокрема, сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та перебування особи у несвідомому стані внаслідок ДТП.

Такий висновок суду першої інстанції повністю узгоджується із п. 10 Порядку, яким визначено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Отже, Порядком визначено, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться без дослідження біологічного середовища, а із застосуванням спеціальних технічних засобів. Таким чином, оскільки біологічні зразки у ОСОБА_1 не бралися, то останні і не відбиралися для дослідження у ємності, а тому доводи в цій частині не знайшли свого підтвердження. При цьому, доводи адвоката Хараїм О.В. щодо того, що лікар жодних дій для встановлення клінічної картини, які зазначаються в акті медичного огляду не проводила спростовуються змістом самого акту № 28 від 07.06.2025, в якому заповненні всі рядки щодо огляду ОСОБА_1 , а також в рядку 18 зазначено, що обстеження проведено за допомогою приладу «Alcotest Drager 6510» 07.06.2025 - результат 0,44 проміле, а тому порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, під час огляду ОСОБА_1 не встановлено, оскільки в даному випадку належним доказом знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є висновок медичного закладу, складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи.

Покликання захисника на порушення освідування працівниками лікарні при використанні приладу Drager, оскільки при огляді використовувався мундштук який не був герметично запакований, не є тією обставиною, що встановлює незаконність огляду на стан сп`яніння, який проведений з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, оскільки як убачається з відеозапису працівник лікарні неодноразово запрошувала для огляду ОСОБА_1 , який на вулиці розмовляв по телефону, а тому працівник вставила мундштук в прилад та знову запрошувала ОСОБА_1 до огляду та повідомила, що у разі не проходження огляду буде розцінюватися як відмова, тому підстав вважати його недійсним немає.

Щодо доводів скарги про те, що лікар медичного закладу не пройшов тематичне навчання, то апеляційний суд зазначає наступне, відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Зі змісту відповіді (а.с. 37)та доданого до листа витягу з наказу КНП «Малинська міська лікарня» ММР від 03.02.2025 №40 (а.с. 41-42), додатку до наказу КНП «Малинська міська лікарня» ММР від 03.02.2025 №40 (а.с. 41 на звороті) та витягу з протоколу про проведення тематичного удосконалення з лікарями КНП «Малинська міська лікарня» ММР, яким надано право проводити медичні огляди на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04-07.02.2025 (а.с. 43), вбачається, що лікар приймального відділення - ОСОБА_2 пройшла тематичне удосконалення.

Щодо посилань на Віденську конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, в якості підстави підтвердження того, що ступінь алкогольного сп`яніння, виявлений у ОСОБА_1 під час огляду, не перевищує допустиму норму та визначений рівень, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та погоджується з висновком місцевого суду, оскільки відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Україною, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках і у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле).

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле.

Судом встановлено, що цифровий показник тесту із використанням приладу «Drager 6510» у ОСОБА_1 складав 0,44 проміле у повітрі, що видихається, що відповідно перевищує і міжнародну норму природного вмісту алкоголю у повітрі, що видихається - 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Сумніви стосовно можливої похибки показань газоаналізатора є необґрунтованими та не виходять за межі припущень, оскільки відповідно до сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера виданого ТОВ «СОРБІПОЛІМЕР АНАЛІТИК» вбачається, що останнє градуювання приладу було здійснено 06.01.2025. Разом з тим, відповідно до сертифікату, виданого ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» 15.01.2024 вбачається, що вказана компанія є офіційним дистриб`ютором німецької компанії «Drager Safety AG&CO KGaA» на території України і лише вона уповноважена проводити відповірне налаштування (калібрування) алкотестера Drage спростовуються матеріалами справи, зокрема, відповідно до відповіді «Малинська міська лікарня» ММР від 19.06.2025 №1125/01-11 на адвокатський запит адвоката Харчука О. проінформовано, що останнє калібрування технічного приладу Drager Alcotest 6510, яким проводилося освідування ОСОБА_1 відбулося 07.06.2025 року, тобто на момент використання даного приладу - строки технічного обслуговування не пройшли, що підтверджується свідоцтвом про повірку приладу, чинним до 06.01.2026 (а.с. 1), сертифікатом налаштування (калібрування) алкотестера ТОВ «СОРБПОЛІМЕР-АНАЛІТИК», чинним до 06.01.2026 (а.с. 40).

За таких обставин вказаний прилад є допустимим та належним засобом вимірювальної техніки, за допомогою якого були проведені дослідження спирто-повітряних сумішей ОСОБА_1 та встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи захисника щодо того, що суд в основу рішення поклав пояснення нібито надані поліціянту, а не в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки як убачається зі змісту постанови, то суддя зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину не визнав, вказав що того дня не вживав, їхав до аптеки, тому що має проблеми з високим артеріальним тиском. Крім того, судом було дослідження пояснення ОСОБА_1 додані до протоколу, які узгоджуються з відеозаписом, на якому працівник поліції зі слів ОСОБА_1 занотовував пояснення, останній з ними ознайомився та особисто підписав.

Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хараїм Ольги Валеріївни, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь