Справа № 462/7186/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., секретаря судового засідання Шостак К. Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Михалевського Ю. Р., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно протоколу зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 08.09.2025 року о 21 год. 45 хв. на вул. Кульпарківській, 214 у м. Львові повторно протягом року керував транспортним засобом «BMW 535XI» д.н.з. НОМЕР_1 , із задніми червоними покажчиками поворотів червоного кольору, які не відповідають вимогам п. 6.1.5. ДСТУ 3649:2010, чим порушив вимоги п. 31.4.3.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що на його автомобілі дійсно встановлені покажчики червоного кольору. Водночас він не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначивши, що жодних змін у конструкцію транспортного засобу не вносив, оскільки придбав автомобіль, який пройшов державну реєстрацію та має сертифікат відповідності вимогам ДСТУ.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Михалевський Ю. Р., у судовому засіданні зазначив, що у диспозиції статті, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачено відповідальність за керування переобладнаним транспортним засобом, однак жодних змін до конструкції автомобіля внесено не було. На думку захисника, використання покажчиків червоного кольору саме по собі не утворює складу адміністративного правопорушення, оскільки за це законодавством окремої відповідальності не встановлено. Крім того, адвокат звернув увагу суду, що з відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається момент фіксації використання покажчиків повороту транспортним засобом «BMW 535 ХІ» під керуванням ОСОБА_1 , при цьому вказаний автомобіль є сертифікованим і зареєстрованим в Україні у встановленому законом порядку. З метою всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи захисник просив призначити судову інженерно-технічну (автотехнічну) експертизу.

Крім цього, захисником Михалевським Ю. Р. також було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Обставини, вказані у протоколі про адміністративні правопорушення перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП.

Так, при прийняті рішення суддею враховувалось наступне.

Судова авто-технічна експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно п.п.п 1.1.1-1.1.3 Розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, основними завданнями авто-технічної експертизи є:

- установлення несправностей транспортного засобу, які загрожували безпеці руху, причин їх утворення та часу виникнення, можливості виявлення несправності звичайно застосованими методами контролю за технічним станом ТЗ;

- установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху, гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди;

- швидкість руху транспортних засобів, виходячи з їх пошкоджень, може визначатися за допомогою програмних комплексів з дослідження механізму ДТП, що рекомендовані для впровадження в експертну практику;

- установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП;

- момент виникнення небезпеки для руху, як правило, має зазначатися у документі про призначення експертизи.

Суд, дослідивши доводи захисника про необхідність призначення судової інженерно-технічної (автотехнічної) експертизи, не вбачає підстав для її проведення, оскільки як убачається з пояснень самого ОСОБА_1 , транспортний засіб, яким він керував, дійсно обладнаний покажчиками повороту червоного кольору. Таким чином, сам факт наявності покажчиків повороту червоного кольору свідчить про технічну невідповідність транспортного засобу вимогам стандартів, з якими його експлуатація заборонена, а проведення експертизи в такому випадку є недоцільним, оскільки зазначені обставини підтверджуються встановленими у судовому засіданні докази, які не спростовані та не потребують спеціальних знань для їх оцінки судом.

Крім того, захисником не наведено конкретних обставин, які неможливо встановити без проведення експертизи, а тому клопотання про її призначення є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, тощо.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 4 цієї ж статті встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Згідно п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.3 а Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4.3. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх світлових приладів: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку.

При цьому, обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Вимоги до безпечності та методи контролювання технічного стану КТЗ, що перебувають в експлуатуванні, у тому числі стосовно зовнішніх світлових приладів, визначені національним стандартом ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 № 630.

Відповідно до п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, кількість, колір та наявність приладу зовнішнього світлового на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, зокрема: колір покажчику повороту передній, бічний, задній має бути - «Автожовтий».

Окремо суд зазначає про те, що відповідно до Віденської Конвенції про дорожній рух укладеної у Відні 08.11.1968 року, можливість використання задніх покажчиків повороту червоного кольору передбачена виключно у разі імплементації відповідних норм до законодавства держави реєстрації автомобіля. Разом з цим, як вже було встановлено законодавство України не допускає використання задніх покажчиків повороту червоного кольору, відтак, такі положення Конвенції, в даному випадку, не можуть застосовуватись.

У свою чергу, ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).

При цьому, безумовною підставою первісної державної реєстрації імпортованих транспортних засоби є отримання сертифікату відповідності транспортного засобу вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації.

Отже, транспортні засоби повинні мати зовнішні світлові прилади, які повинні відповідати вимогам конструкції транспортного засобу, у разі переобладнання - вказані зміни повинні бути відображені у реєстраційних документах.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту, оскільки наданий Сертифікат відповідності на транспортний засіб «BMW 535XI» містить лише загальні технічні характеристики автомобіля, без зазначення кольору покажчиків повороту. Наявність сертифіката відповідності чи факт державної реєстрації транспортного засобу не звільняє власника від обов`язку утримувати його у технічно справному стані відповідно до вимог чинних нормативних актів, зокрема щодо кольору та функціонального призначення світлових приладів. Разом з тим, встановлення на транспортному засобі покажчиків червоного кольору суперечить вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, що підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що питання правомірності реєстрації та сертифікації вказаного транспортного засобу також не є предметом розгляду даної справи.

У відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд також критично оцінює наведені доводи сторони захисту, оскільки відповідно до п. 9.1а Правил дорожнього руху України сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту, є попереджувальними сигналами, призначеними для інформування інших учасників дорожнього руху про зміну напрямку руху транспортного засобу. Отже, навіть у разі відсутності на відеозаписі моменту використання покажчиків повороту, сам факт їх невідповідності встановленим вимогам (зокрема, червоного кольору) є самостійним правопорушенням.

Крім того, відсутність у матеріалах справи моменту відеофіксації, яка не передбачена, як обов`язкова, використання покажчиків не спростовує обставини, встановлені під час судового розгляду, а саме наявність у ньому покажчиків червоного кольору. Таким чином, доводи захисту про нібито безпідставність зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

Розглянувши представлені матеріали, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 447865 від 08.09.2025 року, рапорт від 12.09.2025 року, довідку з інформаційного порталу Національної поліції України від 11.09.2025 року, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Крім цього, з довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Наталії Дяків від 11.09.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 28.08.2025 року притягався УПП у Львівській області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Проаналізувавши зазначені документи, суд дійшов висновку про їх відповідність критеріям належності і допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст. 255 КУпАП України, та відповідає вимогам ст. 256 цього Кодексу.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 121 КУпАП, як повторне протягом року вчинення водієм порушення, передбаченого ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його адвоката Михалевського Ю. Р. викладені в судовому засіданні та клопотанні не спростовують фактів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст.121 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, суддя не вбачає.

В свою чергу доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, судді не надано.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, відсутністю обставин, які обтяжують відповідальність та доходить висновку про обрання ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 121, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання адвоката Михалевського Ю. Р., поданого в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової інженерно-технічної (автотехнічної) експертизи у справі про адміністративне правопорушення № 462/7186/25, відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП відмовити.

у задоволенні клопотання адвоката Михалевського Ю. Р., поданого в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення № 462/7186/25, відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом через Залізничний районний суд м. Львова десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Постигач О. Б.