Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Демидко Ірини Валеріївни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.09.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12.06.2025 року о 04:10 годині у місті Луцьку по вулиці Дубнівській, 47В, керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії «А», тобто не мав права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Такі дії кваліфіковано, як порушення п.2.1 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КпАП України (а.с.34-35).

Не погоджуючись з постановою суду захисник подала апеляційну скаргу в якій вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що з поважних причин ОСОБА_1 не міг бути присутнім у судовому засіданні 04.09.20025 року, оскільки перебував на лікуванні, письмово виявляв бажання особисто приймати участь в судовому засіданні, захищати свої права, про що подав відповідне клопотання до суду. До теперішнього часу він за станом здоров`я не міг займатися питанням оскарження рішення суду, йому знадобився час для укладення договору про надання правничої допомоги, час, щоб віднайти кошти для оплати правничих послуг, тому що це незаплановані витрати. Посилаючись на дані обставини, просить визнати дані причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Вважає, що оскільки розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , цим було порушено його право на захист. Окрім цього, при складанні протоколу працівниками поліції її довірителю не були роз`ясненні його права та обов`язки, право на захист, право надати пояснення та інше. Також матеріали справи не містять відеозапису з бодікамер поліцейського від 12.06.2025 року при складанні протоколу.

Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України та закрити провадження у справі (а.с.41-46).

В судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник Демидко І.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.54, 55), не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подали. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в місцевому суді неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника.

Постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 винесена 02.09.2025 року, тобто останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24 година 12.09.2025 року, однак апеляційна скарга подана до суду, через Електронний суд, 07.10.2025 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, апеляційний суд приходить до переконання, що ті мотиви, які наведено захисником у апеляційній скарзі в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суперечать положенням ч.2 ст.294 КпАП України, де зазначено, що перебіг процесуального строку починається з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання.

В судове засідання під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися щоб надати пояснення в обґрунтування вимог, викладених апеляційній скарзі в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Відповідно апеляційний судпозбавлений можливості безсумнівно встановити підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. А тому за таких обставин, враховуючі факти участі в справі професійного захисника - адвоката Демидко І.В., яка була наділена всім обсягом процесуальних прав під час розгляду справи в суді першої інстанції, обізнаності ОСОБА_1 та його захисника про час і місце розгляду справи, відсутності в матеріалах справи даних про неможливість явки адвоката в судове засідання, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомленим зі змістом пред`явленого правопорушення, про що свідчать його підписи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 359161 від 12.06.2025 року (а.с.1), він і його захисник знали як про наявне судове провадження, так і про дату, час і місце судового розгляду, що в апеляційній скарзі не заперечується,Назарчук І.В. користувався послугами адвоката, а захисник є ознайомлений з процедурою оскарження такого рішення, в судове засідання апеляційного суду учасники не з`явилися для дачі пояснень на підтримання апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення процесуального строку та обґрунтування поважності таких причин, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для визнання причин, вказаних у вимогах апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, такими, що заслуговують на увагу за таких обставин, та відповідно відмовляє у поновленні строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

Дана постанова не перешкоджає повторному звернення з апеляційної скаргою.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В поновленні строку захиснику Демидко Ірині Валеріївні в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на подачу апеляційної скарги на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України, відмовити.

Апеляційну скаргу захисника Демидко Ірини Валеріївни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України, повернути скаржнику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.