Справа № 152/1089/25
П О С Т А Н О В А
Іменем України
23 жовтня 2025 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожна А.Г.,
за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ід.№ НОМЕР_1 , зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , працюючого різноробочим в ТОВ «Новомикільське»,
за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_3 , військовослужбовця,
за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), - безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
1. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 3 серпня 2025 року близько 12-20 год на а/д Немирів - Могилів-Подільський поблизу с. Стрільники, ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_3 , та перешкоджав обгону шляхом виїзду на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Своїми діями водій порушив п. 14.3 Правил дорожнього руху.
2. 3 серпня 2025 року близько 12-20 год на а/д Немирів - Могилів-Подільський поблизу с. Стрільники, ОСОБА_2 керував автомобілем «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_4 , не вибрав безпечну дистанцію руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Своїми діями водій порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху.
3. Відповідно до постанови суду від 2 вересня 2025 року об`єднано в одне провадження справи №152/1089/25 (провадження №3/152/377/25) відносно ОСОБА_1 та №152/1091/25 (провадження №3/152/379/24) відносно ОСОБА_2 та присвоєно справі №152/1089/25 (провадження №3/152/377/25), а також призначено у справі судову авто-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Порика, 8 (а.с.49-50).
Окрім цього, висновок експерта також містить і другий варіант розвитку подій, відповідно до якого у цій дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля Opel Zafira (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 11.1, 14.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині; у цій дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля Opel Astra (номерний знак НОМЕР_4 ) ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. У цій дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, та при умові, що первинне зіткнення транспортних засобів відбулось в межах смуги руху в напрямку до м. Могилів-Подільський, можливість попередити зіткнення з автомобілем Opel Astra (номерний знак НОМЕР_4 ) у водія автомобіля Opel Zafira (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 з технічної точки зору полягала у виконанні ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху.Дати відповідь на поставлене питання чи мав водій автомобіля Opel Astra (номерний знак НОМЕР_4 ) ОСОБА_2 технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду у заданому варіанті не видається за можливе. Обумовлено це тим, що в розпорядженні експерта відсутні ряд необхідних технічних параметрів.
Окрім цього, дати відповідь на решту поставлених в постанові питань не видалося за можливе, оскільки в схемі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди відсутня слідова інформація, за якою було б можливо визначити місце первинного зіткнення транспортних засобів відносно елементів дорожнього облаштування.
5. Особа, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав. В судовому засіданні 2 вересня 2025 року повідомив, що 3 серпня 2025 року він їхав належним йому транспортним засобом «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_3 по а/д Немирів - Могилів-Подільський поблизу с. Стрільники. Позаду себе він жодного транспортного засобу не помітив. На його думку, причиною ДТП стало те, що ОСОБА_2 рухався зі значною швидкість. Саме тому його в подальшому, після першого зіткнення транспортних засобів, різко занесло по інерції вправо.
6. Особа, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення ОСОБА_2 в судовому засіданні 2 вересня 2025 року пояснив, що 3 серпня 2025 року він їхав належним йому транспортним засобом «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_4 по а/д Немирів - Могилів-Подільський поблизу с. Стрільники. Він переконався у відсутності перешкод та розпочав маневр обгону транспортного засобу «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .. В цей час водій вказаного транспортного засобу почав збільшувати швидкість та "прижав" його до лівого краю. Саме тоді відбулось перше зіткнення транспортних засобів. Після цього, водій транспортного засобу «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_3 перемістився вправо. В свою чергу ОСОБА_2 на автомобілі «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_4 також по інерції занесло вправо і він вдарив транспортний засіб «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_3 вдруге. На переконання ОСОБА_2 , саме дії ОСОБА_1 , які полягали в перешкоджанні обгону, стали причиною ДТП.
7. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, Суд враховує.
ІІ. Оцінка Суду
8. Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
9. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП). . Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).
10. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
11. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
12. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
13. Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
14. Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
15. Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
16. Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
17. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
18. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
19. Вчинення адміністративного правопорушення в деяких випадках тягне за собою виникнення цивільно-правових правовідносин, наприклад, пов`язаних із стягненням шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням або поновленням у правах тощо. Не встановлення вини особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, рівно як і не встановлення відсутності вини, може значно ускладнити або навіть зробити неможливим подальший розгляд цивільно-правового спору, пов`язаного з провадженням у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, законодавцем розрізняється поняття «особа, яка вчинила адміністративне правопорушення» і «особа, яка піддавалася адміністративному стягнення». Неналежне застосування цих схожих, але все ж таки різних за своєю суттю понять може призвести до неправильного вирішення справи.
20. За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є недоведеним, оскільки жоден належний та допустимий доказ не вказує на те, що ОСОБА_1 порушив пункт 14.3 ПДР, відповідно до якого водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями. Окрім припущень іншого учасника ДТП, жодним доказом не підтверджується той факт, що ОСОБА_1 підвищував швидкість чи іншим чином перешкоджав маневру обгону.
21. Тому оцінюючи докази, що наявні в справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині обвинувачення ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
22. У свою чергу, на думку суду, в діях ОСОБА_2 вбачається порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. В цьому контексті суд зауважує, що водій ОСОБА_2 , який спочатку рухався позаду автомобіля «Опель Зафіра», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , повинен був першопочатково дотриматись безпечної дистанції (пункту 13.1), під час обгону цього транспортного засобу - безпечного інтервалу (пункту 13.3) та з моменту виникнення небезпеки для руху повинен був вжити заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу (пункт 12.3). На жодному з етапів виконання маневру обгону ОСОБА_2 не виконав вимоги ПДР. В результаті невиконання ОСОБА_2 вищевикладених пунктів ПДР трапилася ДТП. Між діями ОСОБА_2 , та наслідками у виді ДТП є прямий причинний зв`язок.
23. Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП.
25. Також в протоколі про адміністративне правопорушення від 3 серпня 2025 року серії ЕПР1 №411128 (а.с.23) зафіксовані обставини вчинення правопорушення, вони узгоджуються із іншими дослідженими доказами (див. пункт 24), він є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.
ІІІ. Накладення адміністративного стягнення
26. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.
27. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.
28. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, Суд, відповідно до статті 33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан.
29. Приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, тобто в межах санкції статті 124 КУпАП.
30. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 124, п.1 ст.247, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.
2. ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
3. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
4. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя Андрея РОЗДОРОЖНА