Провадження № 3-зв/932/6/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді: Орчелоти А.В., за участю: секретаря Чубенко А.О., особи, відносно якої розглядаються матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дніпро, заяву Кубрака І.О., про відвід судді Карягіної Н.О. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в суді вищевказану справу було визначено до розгляду судді Карягіній. Н.О.

14 жовтня 2025 року у судовому засіданні ОСОБА_1 , заявив відвід головуючому судді, мотивуючи це тим, що зазначена суддя проявляє упереджене ставлення до учасників процесу, що виражається у порушенні принципів рівності сторін та об`єктивності, допускає процесуальні порушення, які обмежують його право на захист і на справедливий судовий розгляд. Крім того, дана суддя раніше вже розглядала аналогічні справи щодо нього, що може викликати сумніви в її неупередженості та об`єктивності при ухваленні рішення у цій справі.

За таких обставин, ОСОБА_1 зазначає, що суддя не має права приймати участь в розгляді адміністративної справи №932/13408/25 та підлягає відводу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в суді вищезазначений відвід було визначено для розгляду судді Орчелоті А.В..

Кубрак І.О., у судовому засіданні заявлений відвід, з підстав, викладених у заяві, підтримав, зазначивши, що в день заявленого відводу він подав апеляційні скарги на рішення суді ОСОБА_2 по справах, які були розглянуті суддею раніше відносно нього і результати розгляду таких скарг йому наразі невідомі.

Суддя Карягіна Н.О., не скористалася своїм правом надати пояснення в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої розглядаються матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , дослідивши доводи заяви про відвід судді, матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах, необхідних для вирішення питання відводу, оцінивши наведені підстави для відводу, суддею встановлено наступне.

Нормами ст.129Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним.

Незважаючи на те, що чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід, таку заяву про відвід було передано через систему автоматизованого розподілу для вирішення іншому судді.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

З метою додержання принципу законності, виникла необхідність у застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, та, при вирішенні питання про відвід судді, керуватися нормами статтей75,81КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.75КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.81КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.7Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї процесуальної теореми шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Тобто, заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють їх наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Вирішуючи заявлений відвід, вважаю, що заявник посилається, фактично на незгоду з раніше постановленими рішеннями головуючого судді під час розгляду суддею Карягіною Н.О. аналогічних справ, щодо заявника, а тому ці посилання ОСОБА_1 як на обставини, що викликають сумніви у неупередженості головуючого судді під час розгляду адміністративної справи №932/13408/25 і можуть бути підставою для відводу головуючого є необґрунтованими, та, в будь-якому разі, не можуть розглядатись як підстава для відводу судді.

Оскільки доказів упередженості та необ`єктивності судді на даний час не здобуто, доводи, викладені в заяві про відвід, також не дають підстав вважати, що суддя і в-подальшому буде необ`єктивним чи упередженим при розгляді вищевказаної справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, у випадку незгоди з майбутнім рішенням суду у даній справі про адміністративне правопорушення, законодавство України передбачає право Кубрака І.О. на апеляційне оскарження такого рішення, що є однією з гарантій справедливого судового розгляду, чим вже й скористався заявник, зазначивши, що він подав апеляційні скарги на рішення суді ОСОБА_2 по справах, які були розглянуті суддею раніше відносно нього і результати розгляду таких скарг йому наразі невідомі.

Таким чином, із заяви про відвід особи, відносно якої розглядаються матеріали справи про адміністративне правопорушення Кубрака І.О., суд не вбачає обставин, які б викликали сумніви у безсторонності та неупередженості головуючого судді. В даному випадку заявлений відвід головуючому спрямований на штучне створення перешкод у розгляді адміністративної справи №932/13408/25 у розумні строки. Фактично заявлений відвід ґрунтується на суб`єктивній думці заявника щодо розгляду справи даної категорії, інших обставин, передбачених ст.75КПК України, що виключають участь судді в кримінальному провадженні не заявлено, а тому така заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.283КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Карягіної Н.О. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126КУпАП(№932/13408/25) - відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126КУпАП повернути для подальшого розгляду судді Карягіній Н.О..

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Дніпра А.В. Орчелота