Справа № 526/3092/25
Провадження № 3/526/825/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Синепол С.А.

адвоката Ланчинського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невстановлений, військовослужбовець ЗСУ

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

20 вересня 2025 року о 17 год 20 хв в с. Красна Лука по вул. Миру, ОСОБА_2 керував мопедом Рига, без номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова. Від проходження огляду відмовився під запис нагрудної бодікамери № /7.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання судової повістки 07.10.2025.

Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 155-1 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його інтереси представлені стороною захисту.

Адвокат Ланчинський В.І. суду пояснив, що на даний час ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ, з його пояснень в телефонному режимі стало відомо, що 20 вересня він поїхав на мопеді до м. Гадяч аби придбати подарунок та квіти для дружини. По дорозі додому вже в селі заїхав до сусідів, де вживав спиртні напої, потім зібрався їхати додому, до нього під`їхали працівники поліції та склали протокол за ст.. 130 КУпАП. Відмову від проходження огляду мотивує тим, що він не керував мопедом, тому не було підстав для такого проходження.

Також адвокат вказав на недостатність доказів щодо притягнення його до відповідальності та безпідставність складення протоколу, оскільки немає доказів, які б прямо вказували, що він керував мопедом того дня.

Незважаючи на фактичне невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, озвучене захисником у судовому засіданні, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.09.2025, у яких зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова; постановою про накладення адміністративного стягнення від 20.09.2025, згідно якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення в сумі 3400 грн за ст. 121 ч.5, 121ч.6,126ч.2 КУпАП, яка не була оскаржена, відеозаписом з боді камери та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 на вулиці села сидить за кермом мопеда з явними ознаками алкогольного сп`яніння, частково дезорієнтований, на запитання працівникам поліції мляво повідомляє, що їхав додому, факту керування не заперечує. Поруч знаходився ще один водій, особа якого не встановлена, та який також підтвердив, що ОСОБА_1 керував мопедом та впав з нього біля магазину. На відеозапису о 17 годині 28 хв. зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Права, в тому числі і право на захист, були роз`яснені.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 мопедом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

На відеозаписі чітко відображені обставини правопорушення та пояснення ОСОБА_2 в режимі реального часу, тому будь які дані чи пояснення на спростування вказаних обставин є неспроможними. Твердження адвоката про відсутність відео фіксації факту керування ОСОБА_1 мопедом не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з відеозапису, сам ОСОБА_1 підтверджує даний факт, а доказів на спростування обставин, зазначених у протоколі та зафіксованих на відео, стороною захисту до суду не було надано, хоча на відеозаписі зафіксовані очевидці даних подій.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті. В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи відсторонялася особа, що керує транспортним засобом від керування автомобілем.

Виходячи з аналізу наведених норм закону, проходження огляду водія на вимогу працівника поліції на стан сп`яніння, є обов`язком, а не правом особи.

Як встановлено в процесі розгляду справи цю вимогу ПДР ОСОБА_1 не виконав.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 36, 38, 401, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

- ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови складено 22.10.2025.

Головуюча: Л. В. Максименко