Провадження № 3/947/3909/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю адвоката Веселова А.О., розглянувши матеріали справи за протоколом серії ВАД № 461667 від 02.08.2025 року, які надійшли з ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 02.08.2025, близько о 18.30 год., за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , в присутності свого малолітнього сина ОСОБА_3 , 2014 року народження, домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав, принижував та погрожував, чим була завдана шкода його психічному здоров`ю потерпілої.У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, пам`ятка з ст. 268 КпАП України, роз`яснена, що підтверджується власноручним написом, свою вину не визнав, категорично заперечив обставини, вкладені в протоколі про адміністративне правопорушення, надав письмові заперечення в яких виклав свою позицію та заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Так, в своїх письмових запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що 01.08.2025 між ним та його дружиною відбулася складна сімейна розмова, під час якої дружина висловила своє незадоволення їх спільним життям за останній час. Розмова між ним та дружиною не виходила за рамки побутової суперечки, відбувалася без підвищення голосу один на одного, а щоб уникнути негативного впливу на нашого сина, дружина передбачливо зачинила двері на кухню, де й відбулася розмова. В цей час малолітній син перебував у кімнаті та грав у ігри на мобільному телефоні. В цей день його дружина, ОСОБА_2 , через різні причини, у тому числі через стан здоров`я, була у дуже збудженому емоційному стані, та запропонувала пожити окремо. Оскільки він бажав і бажає зберегти родину, то відмовився йти з дому. Після цього його дружина покинула квартиру з сином і поїхала в будинок, який їй дістався у спадщину. Я залишився вдома один. Після його чергової відмови покинути квартиру, його дружина порадилася зі своєю подругою і викликала наряд поліції. Таким чином, фактичні обставини справи, в тій формі, як їх записано в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. 02.08.2025 року повернулась з сином до дому, він з дружиною зайшов до дому, а дитина залишилась на вулиці, в них з дружиною відбулась розмова, дитина взагалі не могла нічого чути.

Потерпіла ОСОБА_2 , приймаючи участь в судовому засіданні, пояснила, що дійсно 02.08.2025 розмова між нею та її чоловіком ОСОБА_1 відбувалася та їх син малолітній ОСОБА_3 не був присутній при їх розмові, тому, що перебував на вулиці, відносно неї чоловік ніякого насилля не вчиняв.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши зібрані офіцером поліції матеріали, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В матеріалах справи відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 в присутності свого малолітнього сина вчинив насильство психологічного характеру щодо своєї дружини.

Дружина ОСОБА_1 , приймаючи участь в судовому засіданні, підтвердила обставини того, що у них відбувалася розмова з чоловіком без участі малолітнього сина, та чоловік не лаявся не неї.

Крім того, уповноважений поліцейський не оцінив ризики вчинення домашнього насильства та не виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Одного лише протоколу про адміністративне правопорушення, явно недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд не в праві самостійно здійснювати збір доказів, із власної ініціативи викликали і допитувати свідків, та фактично перебирати на себе функцію прокурора щодо доведення обвинувачення, оскільки такими діями порушує пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, що зазначено в рішеннях ЄСПЛ (рішення у справах: «Карєлін проти росії» (Karelin v. Russia) від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 16; «Озеров проти росії» (Ozerov v. Russia), № 64962/01, пункт 53; «Кривошапкін проти росії» (Krivoshapkin v. Russia) від 27 січня 2011 року, заява № 42224/02, пункти 44, 45).

Тому, за відсутністю доказів адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не вбачається наявність усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Г. В. Войтов