Справа № 515/1430/25
Провадження № 3/515/1799/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2025 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №706310 від 06.09.2025 року, згідно з яким 06 вересня 2025 року о 18 год 00 хв ОСОБА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , відімкнув водопостачання та електропостачання до частини будинку, у якому проживає його дочка ОСОБА_2 зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 , а також висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство економічного та психологічного характеру, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, на розгляді Татарбунарського районного суду Одеської області перебуває протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №706309 від 06.09.2025 року, згідно з яким 06 вересня 2025 року о 18 год 00 хв ОСОБА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї дочки ОСОБА_2 у присутності її малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю малолітнього потерпілого, чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року справи №515/1430/25 (провадження №3/515/1799/25) та №515/1431/25 (провадження №3/515/1800/25) відносно ОСОБА_1 передано у провадження судді Дем`янової О.А.

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 17 вересня 2025 року справи об`єднані в одне провадження за № 515/1430/25 (провадження №3/515/1799/25).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що проживає у належному йому будинку, в іншій частині якого також проживають його дочка ОСОБА_2 та неповнолітній онук ОСОБА_4 . Будинок має два окремих входи, проте кухня та санвузол є місцями загального користування. Лічильники електроенергії та водопостачання розміщені в його частині будинку, проте він не вимикав їх навмисно та не мав мети зашкодити дочці та онуку користуватися комунікаціями. Вказав, що можливо тимчасово вимикав водо- та електропостачання виключно з метою їх відремонтувати. Такий випадок був поодиноким та не носив систематичного характеру.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення, що проживає в одному з батьком будинку разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 та користуються загальною кухнею та санвузлом, в яких також знаходяться її особисті речі та засоби. Вказала, що батько іноді зловживав спиртними напоями та, будучи у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе різко, міг вчиняти дії, які на її думку мали на меті спричинення їй та її синові певних незручностей та обмежень у користуванні комунальними послугами. Однак вказала, що після цього випадку та, в результаті проведених з батьком бесід, той виправився, не конфліктує, припинив зловживати алкогольними напоями та конфлікти більше не повторювалися, тобто не мають систематичного характеру.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи судом досліджено наданні матеріали справи:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №706309 від 06.09.2025 року, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушник не зазначив, протокол підписав;

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №706310 від 06.09.2025 року, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушник не зазначив, протокол підписав;

-рапорт інспектора гррп №3 Відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Гречального В.В. про реєстрацію правопорушення від 06.09.2025 року;

-заява та письмові пояснення ОСОБА_2 щодо притягнення її батька ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який вчинив відносно неї неправомірні дії у присутності її сина ОСОБА_3 ;

-письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 ;

-письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 з викладенням обставин вчиненого;

-повідомлення про факт вчинення домашнього насильства від 06.09.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, потерпілої ОСОБА_2 , оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, вважаю, що обставини справи з`ясовані повно і об`єктивно, що дає можливість суду дати належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняти законне і обґрунтоване рішення, в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженим органом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статті 245, 252 КУпАП регламентують, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами, визначеними відповідними нормами КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3Закону України«Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, враховуючи обставини справи суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки побутового конфлікту між ним та ОСОБА_2 з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 з приводу користування водо- та електропостачанням та місцями загального користування, які на даний час вичерпані та у минулому були поодинокі, тобто не мали повторюваності та не носили систематичного характеру.

Також, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього не встановлено чи викликали його дії будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ним домашнього насильства та відсутність таким чином складу і події адміністративного правопорушення, відповідальність за яке настає за ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, не можуть вважатися допустимими доказами і бути покладеними в основу доведеності вини особи, що притягається до відповідальності, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 173-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 27, 33-35, 85, 221,247,265,277,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст. 73-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.А.Дем`янова