"22" жовтня 2025 р. Справа № 363/4741/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 о 23:03 по проспекту Шевченка (Леніна) у с. Пірнове Вишгородського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом «PANNONIA», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та з фіксацією на боді-камеру.

Вказаними діями, ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВПР1 №415886 від 08.08.2025, який був складений у присутності ОСОБА_1 , проте він відмовився від підписання протоколу, отримання його копії та надання будь-яких пояснень; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, а згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 відмовився від огляду у присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 ; відеозаписом з місця пригоди, з якого встановлено що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; довідкою про відсутність в ЄДР МВС інформації про видачу ОСОБА_1 посвідчення водія; витягом з ІПС МВС України «Армор».

У судові засідання, призначені на 02.09.2025 та 15.09.2025, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, при цьому, 14.09.2025 на електронну адресу суду надіслав заяву від 12.09.2025 про врахування судом пом`якшуючих обставин та долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують його стан здоров`я та інвалідність, зазначивши, що заяву додатково надіслано в оригіналі.

За відсутності додатків до заяви, яка надійшла на електронну адресу суду, що підтверджується актом, складеним працівниками апарату Вишгородського районного суду Київської області, розгляд справи було викладено на 29.09.2025 о 09:45, про що повідомлено ОСОБА_1 .

Так, заява ОСОБА_1 від 12.09.2025 про врахування пом`якшуючих обставин надійшла до суду 17.09.2025 засобами поштового зв`язку в оригіналі з додатками.

Судове засідання, призначене на 29.09.2025, не відбулося у зв`язку із відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату судового засідання визначено 22.10.2024 об 11:00, про що повідомлено ОСОБА_1 .

У судове засідання, призначене на 22.10.2025, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з`явився.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, враховуючи вжиті судом заходи для забезпечення його участі під час розгляду справи, який скористався правом подати письмові пояснення, а також строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений статтею 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Так, у заяві про врахування пом`якшуючих обставин, ОСОБА_1 просить суд врахувати його психічне захворювання (шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апако-дисоціативний дефект) та інвалідність ІІ групи, що впливають на здатність усвідомлювати власні дії, як пом`якшуючі обставини у відповідності до статті 34 КУпАП, та прийняти до уваги, що його дії не були умисними. До заяви додано: Довідку від 14.03.2019 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої, ОСОБА_1 з 01.04.2019 та довічно має ІІ групу інвалідності з причин загальне захворювання. У довідці також зазначено про його можливість працювати на дому і рекомендовано спостереження психіатра, реабілітаційний центр; Епікриз (виписний) з медичної картки стаціонарного хворого №10610 відділення №9, складений лікарем КНП «Психіатрія» за самозвернення ОСОБА_1 18.08.2025 із скаргами на тривожність, безсоння, коливання настрою. При цьому, у долучених до заяви документах, відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 психічного захворювання, про що він зазначає у заяві до суду, а також відсутній медичний висновок, що ОСОБА_1 не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану, тобто був у стані неосудності.

Статтею 17 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

А згідно із статтею 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Статтею 34 КУпАП встановлено обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Посилання ОСОБА_1 у заяві від 12.09.2025 на наявність обставин, що пом`якшують його відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, як то вплив тяжких обставин, у зв`язку із станом його здоров`я, а також медичні довідки, долучені до заяви, не підтверджують його неосудності в момент події адміністративного правопорушення та не є обставинами, що пом`якшують відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та про наявний у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно із статтею 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставинами, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП.

Згідно із статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності, тому він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245-253, 280,283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач