Справа № 3/593/472/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2025 р. м.Бережани

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Музика Я.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, українця, працюючого водієм ТзОВ ''Бережаниавтотранс'', проживаючого по АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №426058 від 17.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 17.08.2025року о 17 год. 24хв., в м. Бережани по вул. Монастирок керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився. Такі дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №426087 від 17.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 17.08.2025року о 17 год. 24хв., в м. Бережани по вул. Монастирок керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відволікся від керування транспортним засобом на дорозі і скоїв з`їзд у став. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками. Такі дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак прибув його представник адвокат Сливінський О.В., який просить закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу вищевказаних адміністративних правопорушень, про, що надав суду письмове клопотання. У поданому клопотанні адвокат Сливінський О.В. зазначив, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищевказаних правопорушень не визнає, просить провадження по справі закрити за відсутності належних та допустимих доказів його вини у вчиненні вищевказаних правопорушень. Оскільки на час інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, він був фактичним власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі- продажу транспортного засобу та технічним паспортом на його ім`я. Таким чином станом на 17.08.2025 року даний автомобіль вибув із власності ОСОБА_2 . Наявні матеріали даної адміністративної справи свідчать про його фактичне володіння автомашиною, де сам інспектор поліції ствердно констатує факт, що транспортний засіб ще не переписаний. Тобто в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не має. У даному випадку відсутній об`єкт та об`єктивна сторона даного правопорушення, оскільки будь-якої майнової шкоди іншим учасникам дорожнього руху, чи комунікаціям не було завдано, окрім власного автомобіля, відсутня сама дорожньо-транспортна пригода в розумінні вищеописаних положень чинних нормативно-правових актів. Стосовно правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, воно в даному випадку є похідним від правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідно відсутність складу правопорушення в діях особи ст.124 КУпАП виключає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтверджена здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності

Відповідно до вимог ч.ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку факт керування не має підтвердження даними відео реєстратора та даними із нагрудної камери. Зупинки як такої транспортного засобу поліцейським не було. Також має місце неправильна кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки алкоголь він вживав після зїзду автомашини у ставок.

А так як матеріали адміністративних справ не доводять вину ОСОБА_1 та згідно із положеннями ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому захисник Сливінський О.В. у поданому суду письмовому клопотанні просив суд, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, взявши до уваги подане захисником Сливінським О.В. письмове клопотання, дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, прийшов до висновку про не доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП, виходячи із наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Дослідивши долучені до справи письмові докази, суд вважає, що складені протоколи про адміністративне правопорушення серіїЕПР1 №426058 та серія ЕПР1 №426087 не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 124 КУпАП є нормою з матеріальними складом, тому умовою настання адміністративної відповідальності за цією статтею є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди, що в судовому засіданні з розгляду протоколу щодо ОСОБА_1 не доведено.

Так, на час інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, він був фактичним власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі- продажу транспортного засобу №3245/2025/5605414 від 11.09.2025 року та технічним паспортом на його ім`я НОМЕР_2 . Таким чином станом на 17.08.2025 року даний автомобіль фактично вибув із власності ОСОБА_2 . Наявні матеріали справи свідчать про його фактичне володіння автомашиною, крім того сам інспектор поліції ствердно констатує факт, що транспортний засіб ще не переписаний, однак перебуває у власності ОСОБА_1 .

Згідно схеми місця ДТП від 17.08.2025 року у ній зафіксовано пошкодження автомобіля, однак із матеріалів адміністративної справи не можливо встановити чи зазначені ушкодження отримані внаслідок даної дорожньо- транспортної пригоди. Крім того, як вбачається із долученого диску із відеозаписом огляд автомобіля на наявність пошкоджень працівниками поліції не проводився.

Таким чином, у даному випадку відсутній об`єкт та об`єктивна сторона даного правопорушення, оскільки будь-якої майнової шкоди іншим учасникам дорожнього руху, чи комунікаціям не було завдано, окрім власного автомобіля, таким чином, відсутня сама дорожньо-транспортна пригода в розумінні положень чинних нормативно-правових актів.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 124 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Стосовно правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Тобто, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103 , Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП надає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного/алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку і способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду, та відсутність фактори які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду.

При цьому, лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

З відеозапису вбачається, що поліцейським не було повідомлено про наявність підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ознак, які надавали б підстави поліцейському вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має пройти відповідний огляд, а також не було проведено необхідних дій, передбачених Інструкцією 1452/735, які дають підстави вважати те, що особа перебуває у відповідному стані сп`яніння (перевірка порушення координації рухів; порушення мови; тремтіння пальців рук; зміни забарвлення шкірного покриву обличчя).

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що він не керував транспортним засобом, а керувала інша особа яка перебувала поруч. На відеозаписі зафіксовано, що особа, що перебуває біля ОСОБА_1 підтверджує, те що саме вона керувала автомобілем, однак поліцейським не здійснено жодних дій для встановлення даної особи та відібрання у нього пояснень.

Слід звернути увагу на те, що водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки, що й об`єктивна сторона даного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, хоча ОСОБА_1 працівником поліції формально і роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, у суду виникає об`єктивний сумнів того, що особа правильно зрозуміла свої права та обов`язки, про що також свідчить відсутність її підпису у відповідні графі протоколу.

Крім того, згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння о 18-00 год. 17.08.2025 року ОСОБА_1 направлено до КНП Бережанська ЦМЛ для такого огляду і складено Акт на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів без зазначення часу такого огляду, однак як вбачається із наявного відеозапису зазначені документи працівником поліції не складаються і зазначена особа на такий огляд не направляється, крім того не відмовляється від її направлення на такий огляд. Як вбачається із відеозапису зазначені події відбуваються о 20-05 год. 17.08.2025 року, що суперечить викладеними у протоколі обставинам.

Також, суд вважає, що наявний у справі акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у ньому відсутні час та дата його складення.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на заводський номер газоаналізатора, що позбавляє можливості перевірити чи він сертифікований, чи пройшов повірку і коли саме та не дає можливості у повній мірі дослідити відповідність складеного протоколу фактичним обставинам справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами. За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю за недоведеністю (відсутністю) у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 124КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 124, 130, 247, 251, 252, 254, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу вищевказаних адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Я.М. Музика