Справа №591/8709/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/586/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Моісеєнка В.В. розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 25 серпня 2024 року о 00 год. 25 хв. керував транспортним засобом автомобілем Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Харківська, 1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на місці зупинки транспортного заходу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року -скасувати, а провадження у справі відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Також, апелянт просить дослідити під час апеляційного розгляду наявний в матеріалах справи відеозапис та допитати в якості свідка ОСОБА_2 , явку якого в судове засідання він забезпечить.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що висновку про його винність у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2025 року та відеозапису, однак, не врахував його заперечень та невизнання вини, а також пояснень, в яких він вказував на те, що за наказом командира, йому ( ОСОБА_1 ), необхідно було прибути у інше місце дислокації для подальшого несення служби на транспортному засобі Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме, організувати прийом полонених, взятих на Курському напрямку та розмістити їх у лікарні. Наказ, який він отримав від командира, слід було виконувати негайно, оскільки його невиконання тягне за собою відповідальність, і рухаючись на вказаному автомобілі для виконання цього наказу, він будь-яких Правил дорожнього руху не порушував, на вимогу працівників поліції зупинитись відреагував одразу, хоча така зупинка була незаконною. Під час спілкування, поліцейські звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, при цьому, він був у військовій формі, мав при собі табельну вогнепальну зброю та пояснював, що є військовим, знаходиться на службі та виконує наказ командира, алкогольні напої не вживав, а просто не спав більше 24 годин. Проте, на такі його пояснення поліцейські уваги не звертали, що підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи та безпідставно склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У вказаному протоколі відсутні дані про те, що він є військовослужбовцем, при його складанні поліцейські не викликали представників Військової служби правопорядку, в ньому відсутні його пояснення про те, що адміністративне правопорушення він не вчиняв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а на його зауваження про це поліцейський лише пояснив, що матеріали будуть направлені до суду, що у свою чергу вказує на те, що законні підстави для складання протоколу були відсутні і під час його перевірки працівники поліції діяли упереджено, проявляючи певний формалізм, враховуючи, зокрема, і те, що ними було проігноровано вимогу щодо роз`яснення йому прав, передбачених Конституцією України та КУпАП.

Крім того, апелянт наголошує, що він є військовослужбовцем, а тому, його огляд мав бути проведений у порядку, визначеному ст. 266-1 КУпАП, а не працівниками поліції, вказує, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом по справі, оскільки знаходиться не на визначеному Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, носії інформації (карті пам`яті або флеш-карті), а на сумнівному відеодиску, який не засвідчений електронним цифровим підписом.

Також, апелянт зазначає, що при розгляді даної справи, суд не задовольнив клопотання про виклик для допиту в якості свідка ОСОБА_2 , який міг би підтвердити невжиття ним ( ОСОБА_1 ) в той день алкогольних напоїв та виконання ним наказу командира.

На думку апелянта, неврахування вищезазначеного свідчить про те, що за результатом розгляду даної справи, суддею суду першої інстанції було постановлено рішення, яке вважати законним підстави відсутні, оскільки його винуватість належними та допустимими доказами «поза розумним сумнівом» доведена не була.

В судове засідання призначене на 09 год. 00 хв. 14 жовтня 2025 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного розгляду на іншу дату, чи про його проведення виключно за його участі не надсилав.

У свою чергу, захисник Моісеєнко В.В., присутній у судовому засіданні, не заперечував щодо здійснення апеляційного розгляду за відсутності його підзахисного ОСОБА_1 , що є підставою для проведення судового засідання без участі останнього.

А тому, доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Моісеєнка В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суддею суду першої інстанції був встановлений з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2024 року серії ЕПР1 № 1173030, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з відміткою про відмову останнього про проходження такого огляду, довідки відділу адміністративної практики УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 27 серпня 2024 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 та відеозапису, який було долучено до вказаних матеріалів.

Зазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, підтверджується рух транспортного засобу Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 у комендантську годину, під час якої заборонено перебувати на вулицях та в громадських місцях, в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України і діє на даний час. Саме у зв`язку з недотриманням водієм вказаного автомобіля встановлених заборон, поліцейські Національної поліції України, згідно покладених на них обов`язків, правомірно зупинили автомобіль останнього з метою з`ясування обставин, які стали для цього підставою та для перевірки документів.

Під час спілкування з водієм, як було встановлено ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, у останнього було виявлено ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, що стало підставою для пропозиції з боку поліцейських до нього проти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі. Від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, жодних порушень з боку поліцейських апеляційним судом встановлено не було, після складання протоколу, ОСОБА_1 було оголошено його зміст, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про час, день та місце розгляду справи, запропоновано останньому підписати вказаний протокол та скласти в ньому свої пояснення чи заперечення. ОСОБА_1 відмовився як підписувати вказаний протокол, так і складати свої заперечення щодо зазначених в ньому обставин.

Що стосується посилань апелянта на те, що оскільки він є військовослужбовцем, огляд відносно нього могла проводити тільки посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління ВСП у Збройних Силах України відповідно до порядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП, а не поліцейські, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до правопорушень, вчинених, зокрема, під час керування транспортними засобами.

У свою чергу, ст. 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за ст. 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків (ст. 44, ч.2,3 ст. 123, ст. 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185, 185-7 КУпАП).

Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбаченні статей 172-10-172-20 КУпАП.

У п. 3 Постанови КМУ № 32 від 12 січня 2024 року зазначено, що огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такі положення також узгоджуються із нормами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, відповідно до якої огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Тобто із системного аналізу наведеного законодавства слідує, що Військова служба правопорядку є належним органом по складанню протоколу відносно лише тих військовослужбовців, які безпосередньо в момент вчинення (припинення або виявлення) правопорушення виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими у м. Суми по вул. Харківська, 1, і під час розмови з ними повідомив, що він є військовослужбовцем, а про виконання будь-яких військових обов`язків та несення служби саме на час його зупинки, не повідомляв і матеріали даної справи не містять доказів на підтвердження зазначених обставин, навпаки, останній просив поліцейських його відпустити та зазначав, що поїде спати, оскільки 24 години був без сну, а свій стан сп`яніння обумовлював тим, що весь час перебуває у напрузі та нервує.

Таким чином, з врахуванням вищезазначених положень та встановлених обставин, працівники поліції є належним суб`єктом складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно військовослужбовця ОСОБА_1 , і у даному випадку застосування положень статті 266-1 КУпАП, на що посилається останній у поданій апеляційній скарзі, є помилковим.

Що стосується свідка ОСОБА_2 , про допит якого клопотав апелянт, з посиланням на те, що він міг підтвердити невжиття ним ( ОСОБА_1 ) в той день спиртних напоїв, то апеляційний суд звертає увагу, що протокол відносно останнього був складений не у зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а у зв`язку з тим, що за виявлених ознак такого сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройти огляд у передбаченому законом порядку, відмовився, що вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, оскільки, як водій, він не мав право, а був зобов`язаний, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, пройти такий огляд.

За таких обставин, необхідності у допиті вказаного свідка під час апеляційного розгляду немає, враховуючи, що в матеріалах даної справи достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відповів відмовою.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та подальше притягнення його до відповідальності за вказаною статтею, апелянтом не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких доказів здобуто не було.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків судді суду першої інстанції жодним чином не спростовано.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.