Провадження № 3/554/2004/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» жовтня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: головуючого - судді Сметаніної А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження невідоме, громадянина України, місце роботи невідоме, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий,

- за ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №465389 від 26.09.2025, ОСОБА_1 25.09.2025 о 09 годині 55 хвилин, в м.Полтава, по вул. Нижньомлинська, 33А, керував автомобілем MERSEDES-BENZ MAY BACH GLS 600, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що з протоколом на згоден. Він дійсно 25.09.2025, о 09 годині 55 хвилин, в м.Полтава, по вул. Нижньомлинська, 33А, керував автомобілем MERSEDES-BENZ MAY BACH GLS 600, д.н.з. НОМЕР_1 . В 11.00 годин йому зателефонували з поліції і повідомили, що він здійснив наїзд на тварину. Зазначає, що ніякої тварини на проїзній частині він не бачив. В нього габаритний автомобіль, ніякого удару чи поштофху він не відчув. І лише із соціальних мереж дізнався, що нібито тварина вибігла на проїзну частині і він її збив. Хоча долучене до протоколу відео це також достеменно не підтверджує. Просить закрити провадження у справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Павленко О.А. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Так, диспозиція статті 122-4 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. В даному випадку протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не складався, а тому стверджувати, що мала місце дорожньо-транспортна пригода не можливо. Крім того, з долученого відео взагалі неможливо встановити, що саме автомобіль, на якому рухався ОСОБА_1 здійснив наїзд на тварину. Інші докази відсутні.

Суд вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Павленка О.А., вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4 ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов?язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, особою, яка склала протокол надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №465389 від 26.09.2025, картку обліку адміністративного правопорушення, схему місця ДТП, письмові пояснення водія ОСОБА_1 , відеозапис події.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , 25.09.2025 о 09 годині 55 хвилин, він керував автомобілем MERSEDES-BENZ MAY BACH GLS 600, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Нижньомлинській, 33А в м. Полтава. В 11.00 годин йому зателефонували з поліції і повідомили, що він здійснив наїзд на тварину. Зазначає, що ніякої тварини на проїзній частині він не бачив. В нього габаритний автомобіль, ніякого удару він не відчув. І лише із соціальних мереж дізнався, що нібито тварина вибігла на проїзну частині і він її збив. Не зупинився, тому що не відчув зіткнення з собакою. Пошкодження на транспортному засобі виявив тоді, коли зателефонували з поліції. Винуватим в ДТП себе не вважає, а не зупинися, тому що не відчув удар.

Оглядом відеозапису, отриманого особою, якою складено протокол, з відео реєстратора невстановленого автомобіля, вбачається, що на проїзній частині рухається автомобіль марку та номер якого встановити не можливо. Вказаний автомобіль рухається прямо, наїзду вказаного автомобіля на тварину, з долученого відеозапису, встановити не можливо. Після проїзду автомобіля на проїзній частині знаходиться якийсь нерухомий об?єкт.

Суд також зазначає, що достовірність та допустимість вказаної копії відеозапису не доведена та є доволі сумнівною, оскільки не встановлено джерело походження відеозапису, хто саме, за допомогою якого технічного запису здійснював зйомку, яким чином копіював запис.

Крім того, виходячи із диспозиції статті 122-4 КУпАП слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи загальне визначення поняття адміністративного правопорушення обов?язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на переконання суду не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, а тому приймаються судом до уваги.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази усвідомлення особою, яка притягається до відповідальності, причетності до ДТП на момент її вчинення, також наявності у ОСОБА_1 умислу на залишення місця ДТП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не складався, що взагалі ставить під сумнів існування дорожньо-транспортної пригоди, а отже і залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, жодних належних, достатіх та допустимих доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять і на час розгляду справи, судом не здобуто, а є лише припущенням особи, яка склала відповідний протокол.

Суд наголошує, що сам протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об?єктивне з?ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушень п.2.10а ПДР України, а тому вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, 122-4, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: Аліна СМЕТАНІНА