Номер провадження3/205/4424/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 року м.Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Курбанова Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серія ВАД 860459 від 22.08.2025 р., складеного старшим ДОП СП ВП №1 ДРУП №1 ГУ НП В Дніпропетровській області Солодченко В.В., 22.08.2025 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою в бік співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.7, ст.245, ст.280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного, і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші відомості, що мають значення правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріал про адміністративне правопорушення, встановлено, що співробітниками поліції у порушення ч.1 ст.256, ст.251 КУпАП допущена неповнота та неправильність складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів до суду.

Судом досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 860459 від 22.08.2025 року; копія рапорту від 22.08.2025 р.; копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22.08.2025 р., згідно якого ОСОБА_1 21.08.2025 р. о 14-30 год., знаходячись за адресою спільного мешкання виражався нецензурною лайкою в бік співмешканки ОСОБА_2 ; письмові пояснення потерпілої, яка зазначила, що подія трапилась о 14-30 год. 21.08.2025 р.; письмові пояснення ОСОБА_1 , який також зазначає, що подія трапилась о 14-30 год. 21.08.2025 р.

Суддя звертає увагу, що сам протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки лише описує сам факт вчинення певної дії чи бездіяльності та має шаблонний характер. Крім того наявні матеріали справи різняться за датою та часом скоєння порушення.

Об`єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона даного правопорушення, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Жоден з вище наведених факторів (об`єктивна сторона правопорушення) не був розкритий у змісті протоколу та відповідно не підтверджений матеріалами справи, а сама по собі сварка між співмешканцями не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Слід зазначити, що суддя позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням від 30.05.2013, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

За відсутності доказів фактичних обставин правопорушення визнати особу винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, на думку судді, не можливо, оскільки беззаперечних доказів вини суду не надано.

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винність ОСОБА_1 виходить з доказового аспекту презумпції невинності: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.9, 23, 33, 173-2, 221, 247, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя Курбанова Н. М.