Справа № 703/6119/25 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда 1 групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №472562 від 27 серпня 2025 року, складеного інспектором СРПП ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Сліпченком В.Ю., 27 серпня 2025 року гр. ОСОБА_1 об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме дії психологічного характеру, що виражались у словесних образах. В наслідок чого завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №142576 від 14 вересня 2025 року, складеного інспектором СРПП ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Кононенком М.В., 14 вересня 2025 року гр. ОСОБА_1 , о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою. В наслідок чого завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в судовому засіданні своєї вини у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав, вказав, що з його матір`ю ОСОБА_2 він проживає однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ними проживають його дружина ОСОБА_3 та неповнолітня донька. На ґрунті сімейних непорозумінь між його мамою та дружиною виникають сімейні сварки. Однак він в них намагається не втручатись, стосовно мами нецензурною лайкою ніколи не виражався, а тим паче не погрожував їй.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила суду, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_4 , неповнолітньою донькою та свекрухою ОСОБА_2 . На ґрунті сімейних непорозумінь між нею та свекрухою часто виникають сімейні сварки під час яких саме її свекруха є ініціатором конфліктів та потім викликає поліцію. ЇЇ чоловік ОСОБА_1 ніколи не виражався нецензурною лексикою відносно своєї матері, не бив її, не погрожував.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду з письмовою заявою від 24.09.2025 року, згідно якої просила суд проводити розгляд справи за її відсутності та притягнути до відповідальності її сина ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши обставини, викладені в письмовій заяві потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що 19 грудня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами» № 3733-IX (Далі-Закон № 3733-IX), відповідно до якого статтю 173-2 КУпАП викладено у новій редакції.

Зокрема,частиною 1 статті 173-2 КУпАП,в редакції в Закону №3733-IX від 22.05.2024, (чинній на час складання протоколу), передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення наявності складів адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, лише нецензурні, образливі висловлювання та погрози на адресу особи не формують собою домашнє насильство. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2КУпАП в редакції Закону №3733-IX від 22.05.2024, (чинній на час складання протоколу), є наявним лише у тому випадку, коли такі словесні образи, погрози, приниження тощо спрямовані на обмеження волевиявлення особи, і якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Також важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність повторюваності в часі інцидентів множинних видів насильства; системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Норми частини першої та другої статті 173-2 КУпАП у новій редакції, встановлюють адміністративну відповідальність за вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто обсяг діянь, який охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, звужено, а відтак Закон №3733-IX від 22.05.2024 скасував адміністративну відповідальність за діяння, які тільки можуть завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, залишивши і посиливши відповідальність тільки за ті діяння, які завдають шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №472562 від 27 серпня 2025 року, складеного інспектором СРПП ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Сліпченком В.Ю., 27 серпня 2025 року гр. ОСОБА_1 об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме дії психологічного характеру, що виражались у словесних образах. В наслідок чого завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

На підтвердження викладених у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставин по епізоду за 27.08.2025 року, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівником поліції додано: рапорт поліцейського СРПП ВП № 2 РУП ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 29.08.2025 року про реєстрацію заяви в системі ЄО; Протокол прийняття заяви від гр. ОСОБА_2 від 27.08.2025 року, пояснення ОСОБА_2 від 27.08.2025 року, Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 27.08.2025 року; тимчасовий заборонний припис серії АА № 490593 від 27.08.2025 року.

На підтвердження викладених у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставин по епізоду за 14.09.2025 року, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівником поліції додано: рапорт поліцейського СРПП ВП № 2 РУП ГУНП в Черкаській області від 14.09.2025 року про реєстрацію заяви в системі ЄО; Протокол прийняття заяви від гр. ОСОБА_2 від 14.09.2025 року, пояснення ОСОБА_2 від 14.09.2025 року, пояснення ОСОБА_1 від 14.09.2025 року, який заперечує свою винуватість; Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.09.2025 року; тимчасовий заборонний припис серії АА № 490709 від 14.09.2025 року.

Суддя вважає, що додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення документи не підтверджують викладені у протоколах про адміністративні правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Так, рапорти поліцейських СРПП ВП № 2 РУП ГУНП в Черкаській області про реєстрацію заяв потерпілої в системі ЄО, з врахуванням позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інші матеріали справи, а саме - Протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 27.08.2025 року та 14.09.2025 року носять лише інформаційний зміст про ті обставини, що відбувся конфлікт в сім`ї.

Пояснення потерпілої ОСОБА_2 не підтверджені жодними показаннями свідків чи іншими матеріалами та спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 .

Окрім того, самі по собі протоколи про адміністративні правопорушення, в яких працівниками поліції викладене звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, без додання до матеріалів справ про адміністративні правопорушення належних та допустимих доказів такого звинувачення, не може бути доказом вчинення ним адміністративних правопорушень та виключно на підставі цих протоколів не може ґрунтуватися відповідне звинувачення.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що під час судового розгляду не встановлена наявність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, обставини яких викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 175-1, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя В.В. Волосовський