Номер провадження: 33/813/2040/25
Головуючий у першій інстанції Боков О. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пересипського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн у дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно із постановою суду, Відповідно до наданих адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 184 КУпАП, 15.08.2025 р. відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №756002 за обставинами того, що вона неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2011 року народження, яка 18.05.2025 року о 16-00 год. знаходячись біля Одеського ліцею №15 ОМР за адресою: м.Одеса, вул.Кримська, буд.80-А, палила електронну сигарету, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, передбачена ч. 1ст. 175-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вмотивовано тим, що вона не була належним чином повідомлена про ухвалене рішення, копію постанови суду чи будь-якого повідомлення про її винесення не отримувала. Про наявність постанови, дізналась 24.09.2025 року з ЄДРСР, доступ до якого було забезпечено лише 17.09.2025.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що суд в порушення вимог ст. 278 КУпАП вийшов за межі обвинувачення та під час розгляду даної справи самостійно змінив кваліфікацію дій на ч. 3 ст. 184 КУпАП, хоча протокол було складено за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Також, в скарзі звертається увага на те, що викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу цього адміністративного правопорушення, а саме у протоколі не зазначено, які саме батьківські обов`язки, що встановлені ч. 1-7 ст. 150 СК України не було виконано апелянтом як матір`ю.

На думку апелянта правопорушення у цій справі є малозначним. Крім того, в скарзі наголошується на тому, що судом першої інстанції не прийнято належним чином до уваги відсутність попереднього притягнення апелянта до адміністративної відповідальності, відсутність у матеріалах справи даних про те, що діями апелянта чи її дитини спричинено значну шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам. Також, не було прийнято до уваги майновий стан апелянта та її рід занять, а саме те, що вона працює медичною сестрою і отримує мінімальну заробітну платню.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучі повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. В апеляційній скарзі просила справу розглядати за її відсутності.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, суд приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд у суді першої інстанції проведено без ОСОБА_1 , хоча в постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 повідомлена належним чином в тому числі смс-повідомленням, проте матеріали адміністративної справи такого повідомлення не містять. Апеляційний суд, акцентує увагу на тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756002 ОСОБА_1 було повідомлена, що розгляд відбудеться 15.09.2025 року о 10:00 год. Відповідно до даних ЄДРСР загальний доступ до оскаржуваної постанови надано 17.09.2025 року, а апеляційна скарга подана 26.09.2025 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Частина 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 ..

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756002 від 15.08.2025 року, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, протокол особою підписано без зауважень; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15.08.2025 року, з яких вбачається, що провину у адміністративному правопорушенні визнає.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними, узгоджуються між собою та в сукупності доводять вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апелянта, що судом під час розгляду було змінено кваліфікацію дій на ч. 3 ст. 184 КУпАП з ч. 1 ст. 184 КУпАП не відповідає дійсності та спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756002 від 15.08.2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, також зазначене підтверджується заявою ОСОБА_1 , в якій вона зазначає, що справу відносно неї за ч. 3 ст. 184 КУпАП серія ВАД № 756002 просить розглядати без її присутності, з рішенням згодна, свою вину визнає, просить сильно не карати.

Щодо доводів апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретних обставин, які саме батьківські обов`язки не виконувались, є безпідставними, так як ч.3 ст. 184 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності не за бездіяльність матері як таку, а за сам факт вчинення правопорушення її дитиною віком від 14 до 16 років. Закон не вимагає встановлення системності чи додаткових фактів неналежного виховання. Таким чином, твердження, що фабула у протоколі не відображає всіх істотних ознак складу, є помилковими і не відповідає правовому змісту диспозиції ч.3 ст. 184 КУпАП.

За наведених обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність складу правопорушення є обґрунтованими.

Водночас у розглядуваній справі, на переконання апеляційного суду, наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відтак, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного та відомостей про особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, фактично визнала вину у вчиненому, що підтверджується поясненнями наданими під час складання протоколу; приймаючи до уваги також конкретні обставини вчиненого її донькою правопорушення за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, приходить до висновку, за можливе у даному конкретному випадку, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 - строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Пересипського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2025 року скасувати і звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження в цій справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов