Єдиний унікальний номер судової справи: 484/3217/25 Головуючий суду І інстанції - суддя Шикеря І.А.
Номер провадження: 33/812/448/25 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Шурмою Є.М.,

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Євгена Вікторовича на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 352854 від 06 червня 2025 року, водій ОСОБА_2 06 червня 2025 року о 06 год 48 хв керував транспортним засобом «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Первомайськ по вул. Надії, 32, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

He погоджуючись із зазначеною постановою суду, 03 жовтня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ремський Є.В. подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, адвокат Ремський Є.В. звертає увагу на те, що відеозаписом не зафіксовано, що протокол складався в присутності ОСОБА_1 , а також на те, що виходячи з ситуації, яка склалася, в діях ОСОБА_1 були ознаки іншого правопорушення, яке передбачене ст. 185 КУпАП, а не ст. 130 КУпАП. Також, адвокат зазначає, що з відеозапису вбачається як працівники поліції без явних підстав почали переслідування автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Також захисник вказує на те, що працівники поліції не пояснили ОСОБА_1 , причини його зупинки та перевірки документів, а лише перевіряли його особисті дані в службовому планшеті та телефонували до невідомої ОСОБА_1 установи. За таких обставин останній дійшов до висновку, що працівники поліції викликали співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 і тому, будучи в схвильованому стані, почав тікати. В ході переслідування ОСОБА_1 стрибнув через паркан, в результаті чого пошкодив ногу та не зміг далі самостійно рухатись, що зафіксовано відеозаписом.

За таких обставин працівники поліції замість того, щоб надати медичну допомогу ОСОБА_1 , склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник зауважує, що з відеозапису чітко вбачається, що протокол, акт, та направлення не складались в присутності ОСОБА_1 , про що також свідчить і дата та час складання протоколу. Натомість рапорт, що доданий до протоколу, містить недостовірну інформацію, оскільки працівник поліції вказав, що усунув ОСОБА_1 від керування, хоча, ОСОБА_1 викликав бригаду «Швидкої допомоги», якою був доставлений до лікарняного закладу, відповідно, керувати автомобілем не міг. В той час, як ОСОБА_1 надавали медичну допомогу, працівники поліції в його відсутність складали протокол, акт, видавали направлення і начебто все це пред`являли йому для ознайомлення та підпису.

Адвокат також звертає увагу на довідку № 4775 від 06 червня 2025 року, видану КНД «ПЦМБЛ», з якої вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений із з/уламковим переломом правої п`яткової кістки. Надана допомога: рентген, огляд травматолога, гіпсова іммобілізація. Проба на алкоголь 0.00 проміле.

За такого, на переконання захисника об?єктивна сторона правопорушення, викладена в протоколі, не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджена належними та допустимими доказами.

Також, не підтверджено жодними доказами, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп?яніння, оскільки медичним закладом підтверджено, що він не перебував в стані алкогольного сп?яніння.

А тому, на думку адвоката Ремського Є.В. працівники поліції фактично мали намір на складання протоколу, а не на виявлення особи в стані алкогольного сп`яніння, в зв?язку з чим були складені дані матеріали. Крім того, замість надання медичної допомоги у відсутність особи були складені протокол та додатки до нього.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Під час апеляційного розгляду захисник - адвокат Ремський Є.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції.

Вислухавши аргументи та доводи адвоката Ремського Є.В., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 352854 від 06 червня 2025 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 06 червня 2025 року о 06 год 48 хв керував транспортним засобом «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Первомайськ по вул. Надії, 32, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

- Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці;

- відеозаписах з відео реєстратора та бодікамери поліцейського, з яких встановлено, що працівниками поліції був зупинений автомобіль «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , з водійського сидіння якого, як в подальшому було встановлено вийшов ОСОБА_1 . Під час перевірки документи, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з ротової порожнини та поведінка водія, що не відповідає обстановці. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився та почав тікати. Протягом всього часу, що зафіксовано на відеозапису, ОСОБА_1 поводив себе дивно, постійно кудись тікав, а поліцейські його наздоганяли. Під час складання адміністративних матеріалів водій також не виявляв бажання бути присутнім, а навпаки кудись постійно уходив. Від ознайомлення та підпису в протоколі також відмовився. Разом з цим, працівником поліції було роз`яснено водію його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 352854 від 06 червня 2025 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівником поліції 06 червня 2025 року у водія ОСОБА_1 , а саме: зокрема, різкий запах алкоголю з ротової порожнини та поведінка водія, що не відповідає обстановці в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, на вимогу працівників поліції водій ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі, про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень самого водія та її захисника ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписом не зафіксовано, що протокол складався в присутності ОСОБА_1 , на увагу суду не заслуговують, оскільки як вбачається з самого відеозапису водій ОСОБА_1 постійно намагався втікти від працівників поліції, а на пропозицію поліцейського ознайомитись та підписати протокол, водій відмовився, при цьому знаходився відділено, за парканом приватного будинку. Отже, сама поведінка ОСОБА_1 , унеможливлювала складання протоколу та інших адміністративних матеріалів у його присутності.

Посилання адвоката Ремського Є.В. на те, що в діях ОСОБА_1 були ознаки іншого правопорушення, яке передбачене ст. 185 КУпАП, суд вважає такими, що не ґрунтуються на нормах права, оскільки суд не вправі самостійно змінювати фабулу протоколу, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, кваліфікувати її дії та самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аргументи захисника щодо безпідставності та незаконності зупинки ОСОБА_1 на увагу суду не заслуговують, оскільки причини зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому не підлягають доказуванню у даній справі.

Твердження адвоката Ремського Є.В. про те, що саме дії працівників поліції зумовили таку поведінку ОСОБА_1 , оскільки він вважав, що працівники поліції викликали співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 і тому та будучи в схвильованому стані, почав тікати, суд оцінює критично та вважає, що така поведінка ОСОБА_1 була зумовлена його наміром уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання захисника на довідку № 4775 від 06 червня 2025 року, видану КНД «ПЦМБЛ», з якої вбачається, що у ОСОБА_1 була взята проба на алкоголь і вона виявилась негативною, не впливають на суть вчиненого правопорушення, оскільки протокол відносно ОСОБА_1 було складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження адвоката Ремського Є.В. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на спробу уникнення водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.

Згідно довідки Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

За такого, обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Євгена Вікторовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко