ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 жовтня 2025 рокуСправа №: 695/5027/23
Номер провадження 3/695/6/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Чирви О.В., потерпілого ОСОБА_2 , його законного представника ОСОБА_3 , представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 адвоката Костогриз Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №030234 від 20.12.2024 водійка ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м. Золотоноша по вул.Шевченка,19 керуючи автомобілем ВАЗ-21240, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості та не врахувала дорожню обстановку та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки.

Своїми діями водійка ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнала.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чирва О.В. надала клопотання, згідно якого ОСОБА_1 перебуваючи за кермом транспортного засобу ВАЗ 211240 рухалась по вулиці Шевченка від залізничного переїзду в напрямку центру міста Золотоноша зі швидкістю руху 30-40 км/год і раптом з узбіччя на дорогу вискочив пішохід, ОСОБА_1 одразу почала гальмувати та змінила напрямок руху щоб уникнути наїзду на пішохода, але він почав віляти по проїжджій частині та уникнути наїзду стало неможливо. Після зіткнення одразу викликала швидку медичну допомогу та повідомили поліцію про ДТП.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 11 класу, на момент ДТП, а саме 17 грудня 2023 року о 23 год 15 хв, був з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Разом з ОСОБА_1 була її подружка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була пасажиром авто. ОСОБА_5 надала письмові пояснення інспектору поліції, які містяться в матеріалах справи, де надала пояснення стосовно ДТП, що відбулася 17.12.2023 року та підтвердила те, що вона їхала в авто, де за кермом транспортного засобу ВАЗ 211240 була ОСОБА_1 . Їхали в напрямку м. Золотоноша по вулиці Шевченка, поблизу будинка № 19 на проїжджу частину в напрямку їх транспортного засобу вибіг хлопець, в свою чергу ОСОБА_1 негайно загальмувала, але все ж здійснила зіткнення з невідомим їй хлопцем. Дівчата одразу вийшли з машини, хотіли надати першу допомогу, проте ОСОБА_2 сам підвівся і сказав що з ним все добре та немає необхідності викликати швидку медичну допомогу та поліцію, адже йому немає 18 років. Дівчата викликали поліцію та медичну допомогу, а ОСОБА_2 зателефонував своїй матері та попросив щоб вона приїхала. А також, додала, що ОСОБА_2 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.

На підставі цієї самої ДТП, що відбулася 17 грудня 2023 року у Золотоніському міськрайонному суді Черкаської області було відкрито справу №695/5014/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 127 КУпАП ОСОБА_2 . Відповідну справу (№695/5014/23) відкрито на підставі протоколу серії ААБ №030232 від 18.12.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 11 класу 17 грудня 2023 року о 23 год 15 хв в м. Золотоноша по вул. Шевченка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вийшов на проїжджу частину де рухався транспортний засіб ВАЗ 211240, державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесені матеріальні збитки.

В протоколі ОСОБА_1 зазначала, що з правопорушенням категорично не згідна, так як пішохід перебував у стані алкогольного сп`яніння і різко вискочив під її автомобіль, уникнути наїзду вона не мала часу.

Своєї вини ОСОБА_1 не визнає, адже у матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні данні, які б підтверджували наведені у протоколі серії ААБ №030234 від 20.12.2023 року обставини стосовно винуватості ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 18.12.2023 року в присутності працівників поліції та медиків швидкої допомоги одразу визнав свою вину у скоєному ДТП що підтверджується: протоколом серії ААБ №030232 від 18.12.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 11 класу 17 грудня 2023 року о 23 год 15 хв в м. Золотоноша по вул. Шевченка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вийшов на проїжджу частину де рухався транспортний засіб ВАЗ 211240, державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесені матеріальні збитки; заявою матері неповнолітнього ОСОБА_6 від 18.12.2023 року, згідно якої просить не розглядати факт ДТП в якій постраждав її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як тілесні ушкодження отримав незначні, до судово-медичного експерта звертатись не будуть, претензій ні до кого не мають, допомоги поліції не потребують; поясненнями від 18 грудня 2023 року, які були відібрані у ОСОБА_2 , де він зазначає що випив алкоголь, а тому перебував у стані алкогольного сп`яніння та повертаючись додому йшов по вулиці Шевченка, поблизу будинка № 19 та розмовляв по телефону, вийшов на проїжджу частину втратив рівновагу через свій нетверезий стан та відчув удар. Потім, піднявшись зрозумів, що його збив автомобіль, відеозаписом з нагрудної бодікамери № 085 інспектора поліції, що міститься в матеріалах справи, згідно якого ОСОБА_2 постійно повторював, що почуває себе адекватно, оглядати його не треба, все з ним нормально, лише маленькі подряпини, також неодноразово говорив, що він йшов виляючи по дорозі, а дівчата спокійно їхали і вони ні в чому не винні, ніяких претензій ні до кого немає, сам винен. Також, неодноразово повторював, що йшов балакав по телефону і не помітив машину.

В протоколі серії ААБ №030234 від 20.12.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 рухаючись по вул. Шевченка, що в м. Золотоноша не обрала безпечну швидкість чим вчинила дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП) здійснивши наїзд на ОСОБА_2 . Але ОСОБА_1 їхала по проїжджій частині, дотримуючись правил дорожнього руху з безпечною та допустимою швидкістю 30-40 км/год, але в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 не обрала безпечної швидкості.

В протоколі серії ААБ №030234 від 20.12.2023 року відсутня інформація про те, що пішохід- ОСОБА_2 був у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується чеком з Prager Alcotest 6810, який відображає результат перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 . Тест було проведено 18.12.2023 року о 00 год 32 хв, тобто через годину після ДТП, він показав результат 1,44%.

ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом у темну пору доби, рухаючись із увімкненими світловими приладами, мала право розраховувати на те, що ОСОБА_2 як пішохід, який перетинав проїзну частину дороги чи просто прогулювався по ній, тим більше поза межами пішохідного переходу, зобов`язаний був впевнитися у тому, що його дії не створюють небезпеку чи перешкоду для руху транспортних засобів, що у той час рухалися по проїзній частині.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які б підтверджували наведені у протоколі серії ААБ №030234 від 20.12.2023 року обставини щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ДТП що відбулася 17.12.2023 року о 23:15 хв. Просила закрити справу стосовно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 , його законний представник ОСОБА_3 , представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Костогриз Т.В. надали письмові пояснення, згідно яких пояснили, що ОСОБА_1 , 17.12.2023 року о 23:15 керуючи автомобілем ВАЗ 211240 д.н.з. НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості та не врахувала дорожню обстановку та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який рухався по узбіччю дороги вулиці Шевченка в місті Золотоноша в напрямку міста Черкаси, по лівій стороні, у зоні повній темряви за відсутності поблизу будь яких джерел світла. Обійшовши калюжу, зійшов на узбіччя і в цей час у нього задзвонив мобільний телефон, він відповів на дзвінок та раптово побачив, що до нього на швидкості наближається автомобіль з увімкненим дальнім світлом фар, яке засліпило ОСОБА_2 не дозволяючи йому чітко бачити та зреагувати, в цей момент він відчув удар, після якого його підкинуло вгору, вдарило об автомобіль і відкинуло на землю. Що було далі він не пам`ятає, як прийшов до тями перебував у стані шоку та переляку, не розумів, що сталось.

В якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення додано СД-диск та схему ДТП. На схемі ДТП вказано, що автомобіль здійснив ДТП на правій проїзній частині в напрямку руху до центру міста Золотоноші, потім був переміщений самостійно водієм на ліве узбіччя. Тобто, до моменту прибуття поліції, водій залишила місце ДТП, напевно для приховування слідів ДТП, що також підтверджується і відео матеріалами, бо в момент увімкнення боді камери поліцейського транспортний засіб стояв на лівому узбіччі в напрямку руху до центру міста Золотоноші. В момент проходження огляду на ста сп`яніння водій знаходилась в патрульному автомобілі та надавала пояснення. З її слів, що зафіксовано на відео о 00:20 на питання поліцейського: Як він? Вискочив? Да? водій відповіла: «оттуда начав вилять, потом по самій дорозі почав вилять». Тобто, вона бачила ОСОБА_2 завчасно та керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки могла уникнути наїзду, подати звуковий сигнал, об`їхати його і насамперед зупинитись.

Окрім того, в своєму поясненні ОСОБА_5 також вказувала, що: «на проїзну частину вибіг хлопець в напрямку нашого автомобіля....», тобто, вона також бачила ОСОБА_2 завчасно.

До того ж, схема ДТП складалась виключно зі слів водія та пасажира авто. А огляд місця події взагалі не проводився працівниками поліції, свідки не відшуковувались та не допитувались для встановлення дійсних обставин справи, та при наявності потерпілої особи працівники поліції повинні викликати слідчо-оперативну групу для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, а в результаті, відповідальність переклали на неповнолітню особу.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 на місці ДТП не складався, а був складений 20.12.2023 року після звернення матері та батька ОСОБА_2 із заявами та скаргами до правоохоронних органів, що чітко підтверджує факт порушення дій працівників в момент ДТП та перекладання відповідальності виключно на неповнолітню особу.

На долученому відео зафіксовано, що поліцейський 18.12.2023 року о 00:30 зробив фото транспортного засобу, але фото до матеріалів справи так і не долучили.

Однак, мати ОСОБА_2 - ОСОБА_7 зробила фото транспортного засобу, яке в кольоровому вигляді долучено до матеріалів справи, в якості доказу. На фото де автомобіль стоїть після ДТП, лобове скло розбите зі сторони водія, а ОСОБА_2 знаходився з пасажирської сторони автомобіля. Це свідчить про те, що удар в момент зіткнення був на стільки сильним, що його перекинуло на іншу сторону автомобіля. І як зазначили працівники поліції в протоколі, що ОСОБА_2 впав на проїзну частину та пошкодив автомобіль, то він не міг самостійно впасти на лобове скло з боку водія з власного зросту та своєю вагою його розбити. Фотокартка з місця ДТП фактично відображає розташування транспортного засобу, як це відображено на схемі ДТП та жодним чином не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення.

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , прибувши на місце ДТП, перелякалась за сина та перебувала в шоковому стані. Всі заяви, які їй говорили підписувати працівники поліції вона підписувала, навіть не знайомлячись з ними, оскільки думала, що працівники поліції виконують свої дії в межах закону і в той момент не розуміла змісту та значення складених заяв і протоколів і їх наслідків. Окрім того, працівники поліції застосовували словесний тиск на матір дитини, що в разі не підписання заяв її можуть позбавити батьківських прав і в момент події мати не могла з точністю знати про стан здоров`я свого сина та ручатись за його подальший стан.

Через погіршення самопочуття ОСОБА_2 , яке проявлялось у головному болі, голово кружінні, нудоті, рвоті, болях, його мати звернулась до сімейного лікаря, яка оглянувши дитину направила до невропатолога, після консультації якого, 19.12.2023 року ОСОБА_2 був госпіталізований на стаціонар до Золотоніської багатопрофільної лікарні де йому діагностували травму голови, струс головного мозку та численні забої.

Окрім того, 20.12.2023 року, оглядом спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи у ОСОБА_2 виявлена травма голови, струс головного мозку та тілесні ушкодження, які виникли від дії твердого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Та оговтавшись після ДТП та госпіталізації дитини, мати всупереч неусвідомлених дій в момент ДТП подала, 20.12.2023 року в прокуратуру та поліцію скаргу по факту ДТП. Просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №030234 від 20.12.2023, згідно якого водійка ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м. Золотоноша по вул. Шевченка, 19 керуючи автомобілем ВАЗ-21240, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості та не врахувала дорожню обстановку та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП ОСОБА_1 була присутньою, копію даного протоколу отримала. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначила, підписала протокол про адміністративне правопорушення та у відповідній його графі зазначила: «З порушенням категорично не згідна, так як пішохід перебував у стані алкогольного сп"яніння та раптово вискочив мені під автомобіль, уникнути наїзду я не мала часу».

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

З урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються такими доказами, а саме:

- негативним Драгер тестом стосовно ОСОБА_1 ;

- позитивним Драгер тестом стосовно ОСОБА_2 (результат 1,44 проміле);

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 грудня 2023 року в м. Золотоноша, вул. Шевченка,19 за участю водійки ОСОБА_1 , згідно якої на автомобілі ВАЗ 211240, державний номерний знак НОМЕР_1 зафіксовані пошкодження транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП, а саме: пошкодження переднього лобового скла, лакофарбового покриття капота;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №030232 від 18.12.2023 року, згідно якого ОСОБА_2 18 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м. Золотоноша, вул. Шевченка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння впав на проїжджу частину, де рухався транспортний засіб ВАЗ 21240, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.4.14а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.127 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.12.2023, згідно яких 17.12.2023 року близько 23 години 15 хвилин вона рухалась власним автомобілем ВАЗ 21240, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Золотоноша по вул. Шевченка в напрямку центру м. Золотоноша, швидкість руху була 30-40 км/годину і раптом з узбіччя на дорогу вискочив пішохід. Вона почала гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути наїзду на нього, але він попав на передню частину автомобіля. Вона припаркувалася з лівого боку, зразу викликала швидку допомогу та подзвонила в поліцію;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.12.2023 року, згідно яких 17.12.2023 року близько 18 години 30 хвилин він пішов гуляти до центру м. Золотоноша до свого друга на ім"я ОСОБА_8 , у якого був день народження. В подальшому невідомий йому чоловік продавав в магазині 2 пляшки пива об"ємом по 0,44л. В подальшому він самостійно випив зазначений алкоголь та направлявся до свого місця проживання. В м. Золотоноша по вул. Шевченка, поблизу будинку №19 він розмовляв по телефону та в цей час він втратив рівновагу з власної необережності, випадково вийшов на проїжджу частину та відчув удар. Потім піднявшись, він зрозумів, що його збив автомобіль;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 18.12.2023 року, згідно яких 17.12.2023 року близько 23 години 15 хвилин вона їхала в авто, де за кермом транспортного засобу ВАЗ 211240 була ОСОБА_1 . Рухались по проїжджій частині в напрямку м. Золотоноша по вулиці Шевченка, поблизу будинка № 19 на проїжджу частину вибіг хлопець в напрямку їхнього автомобіля. В свою чергу ОСОБА_1 негайно загальмувала, але все ж здійснила зіткнення з невідомим їй хлопцем. Після чого вони одразу вийшли з машини, хотіли надати першу допомогу, проте ОСОБА_2 сам підвівся і сказав що з ним все добре та немає необхідності викликати швидку медичну допомогу та поліцію, адже йому немає 18 років. Вони викликали поліцію та медичну допомогу, а хлопець зателефонував своїй матері та попросив щоб вона приїхала;

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме бодікамери 017,049 - (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, в якому водійка підписалась.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об"єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

За клопотаннями представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чирви О.В., представника неповнолітнього ОСОБА_2 адвоката Костогриз Т.В. постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області була призначена комплексна судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза по справі.

Згідно висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/124-24/2035-ІТ від 07.03.2024:

За умови, що пішохід до моменту виходу на проїзну частину перебував в полі зору водія, то небезпека для руху водію автомобіля ВАЗ-211240, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору, виникає з моменту виходу пішохода на проїзну частину.

За умови, що пішохід попадає в поле зору водія на смузі руху транспортного засобу чи в безпосередній близькості до неї, небезпека для руху водію автомобіля ВАЗ-211240, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору, виникає з моменту виявлення пішохода на проїзній частині.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля ВАЗ-211240 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була здійснювати рух автомобілем з такою швидкістю, щоб мати змогу зупинити його на відстані видимості дороги, а в момент виявлення небезпеки для її руху, повинна була негайно зменшити швидкість руху керованого нею автомобіля аж до його зупинки (з технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування, як найефективніший спосіб для уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди), тобто повинна була діяти у відповідності до вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Необхідні дії пішоходів, однозначно і в загальнозрозумілій формі викладені у розділі 4 Правил дорожнього руху України та не потребують технічного тлумачення, тому для відповіді на питання, що стосуються дій пішохода ОСОБА_2 спеціальних (технічних) пізнань в галузі автотехнічних досліджень не потрібно, та суд самостійно в змозі їх оцінити у відповідності до вимог р.4 Правил дорожнього руху України.

Висновок вказаної експертизи не спростовує висновок суду про порушення водійкою ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху України, що перебуває у причинному зв"язку з пошкодженням транспортного засобу.

Доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Чирви О.В. не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених ними. Натомість вони спростовані наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду зазначеними матеріалами справи в їх сукупності, які не свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: водійка ОСОБА_1 17 грудня 2023 року о 23 годині 15 хвилин в м. Золотоноша по вул.Шевченка,19 керуючи автомобілем ВАЗ-21240, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості та не врахувала дорожню обстановку та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб та нанесено матеріальні збитки та вина її у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судді не надано.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам вчинення правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

За приписом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і лише після виконання вказаних вимог у разі спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, закривати провадження на підставі п.7 ч.1ст. 247 КУпАП.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом трьохмісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення. Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя діє у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручається у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 17 грудня 2023 року та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030234.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2023 року справа про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 надійшла на розгляд судді Бойко Н.В.

01 лютого 2024 року постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області клопотання представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Чирви О.В. та клопотання представника неповнолітнього ОСОБА_2 адвоката Костогриз Т.В. про направлення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП до Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи було задоволено.

Відтак, враховуючи, що на момент розгляду справи закінчився строк, протягом якого на ОСОБА_1 можливо накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бойко Н.В.