Справа № 723/4476/25
Провадження № 3/723/5654/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Посохов І.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 355349 від 24.09.2025, 20 вересня 2025 в період часу з 09:00 год. по 13:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку у ВП № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП в категорії адміністративний нагляд, не з`явився на реєстрацію до ВП № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, чим порушив вимоги, встановлені постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З диспозиції ч. 2 ст. 187 КУпАП вбачається, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, з матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, є: протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 355349 від 24.09.2025, рапорт старшого інспектора-чергового ВП № 1 Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 22.09.2025, рапорт начальника СП ВП № 1 Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 22.09.2025, пояснення ОСОБА_1 від 24.09.2025, копія постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.02.2025, копія постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.06.2025, копія постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.08.2024.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку у ВП № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП в категорії адміністративний нагляд, не з`явився на реєстрацію до ВП № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, чим порушив вимоги, встановлені постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, складеному стосовно ОСОБА_1 , суд звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 355349 від 24.09.2025 зазначено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, внаслідок чого його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП. В якості доказів долучено копію постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та копію постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення копії постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.08.2024 вбачається, що відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один рік) та застосовано щодо нього наступні обмеження:

- першу та третю суботу кожного місяця з`являтись на реєстрацію до відділення поліції №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області за адресою: м. Сторожинець, вул. Хмельницького, 45, Чернівецької області з 09:00 год. по 13:00 год.;

- заборонити вихід з постійного місця проживання в нічний період часу з 22:00 год. по 06:00 год.;

- заборонити з`являтися в торгових точках, де проходить реалізація алкогольних напоїв на розлив;

- заборонити виїзд в особистих справах за межі Чернівецького району та зміну місця проживання без відома органу поліції, який здійснює адміністративний нагляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

З огляду на викладене вище суд доходить висновку, що неявка ОСОБА_1 20 вересня 2025 року на реєстрацію до ВП № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області в період часу з 09:00 год. до 13:00 год. не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки станом на 20.09.2025 строк дії адміністративного нагляду, встановленого відносно ОСОБА_1 постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.08.2024, а також обов`язок дотримуватись встановлених судом обмежень сплив 29.08.2025. Інших судових рішень про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 після 29.08.2025, до протоколу не додано, а отже не доведено, що станом на 20 вересня 2025 року він зобов`язаний був дотримуватись будь-яких обмежень.

Наведені вище обставини, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Суддя Іван ПОСОХОВ