Справа № 504/4014/25
Номер провадження 3/504/2073/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2025 інспектором 2 взводу4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області Буровим С.О. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 449795 зі змісту фабули якого вбачається, що 03.09.2025 о 01:00 год. за адресою: м. Одеса, траса М-1 Одеса-Новоазовськ, 21 км 700 м, ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen EL524LS, реєстрація Польща, в стані наркотичного сп`яніння відповідно до висновку КНП «ООМПЦЗ» ООР, 002056 від 05.09.2025, огляд проводився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.9.а ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, що притягається до відповідальності адвокат Стаханова М.Д. просила провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу серії ЕПР1 № 449795 від 10.09.2025, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, під час розгляду справи підтримала доводи, викладені в письмових поясненнях ОСОБА_1 за вх. № 22679 від 21.10.2025. Позиція сторони захисту зводилася до того, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, перевірили документи та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що він погодився, однак йому не роз`яснили таку вимогу та підстави. Його доставили до КНП ООМПЦЗ ООР, де він здав біологічний матеріал сечу. Висновок щодо результатів медичного огляду № 002056 складено 05.09.2025, а протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 449795 був складений тільки 10.09.2025. З того часу його ніхто не викликав, не дзвонили та жодних протоколів за будь-які правопорушення не складали відносно нього. При цьому про наявність складеного відносно нього протоколу йому стало відомо лише з судової повістки про виклик до суду. З протоколом про адміністративне правопорушення він ознайомився в залі суду 13.10.2025. В протоколі про адміністративне правопорушення також є диск із відеозаписом. Із наданих співробітниками УПП відеоматеріалів від 03.09.2025 вбачається зупинка транспортного засобу на блокпості, проведення поверхневого огляду багажника, бардачка транспортного засобу. В подальшому йому було запропоновано пройти відповідний огляд у медичній установі, на що він погодився. На нагрудну камеру зафіксовано прямування до медичної установи. Фіксації моменту проходження огляду водія у медичній установі не надано, крім того відсутня відеофіксація, де йому було роз`яснено, що буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за результатами встановленого стану наркотичного сп`яніння згідно висновку. Сторона захисту вважає, що надані відеоматеріали не можна вважати належним доказом, оскільки відповідно до Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100 встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Окрім того, про причину зупинки автомобіля поліцейськими не було роз`яснено, вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху, що стали причиною зупинки не зафіксовано. Більш того, від керування транспортним засобом його не було відсторонено, йому повернули документи та він вільно та безперешкодно продовжив рух на своєму автомобілі. У зв`язку з викладеним, захисник вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 є учасником бойових дій з 16.06.2023 і по теперішній час захищає державу, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , тому водійські права необхідні для керування військовим транспортним засобом. Надав копію посвідчення учасниками бойових дій НОМЕР_3 від 30.12.2023. Також долучив копію медичної документації та характеристику до лікарського препарату «канабісон» який він вживає для засинання та які йому призначені лікарем.

Судом встановлено, що згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2025 № 002056 ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, викликаного вживанням канабіноїдів.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження інструкції виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (Наказу).

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Наказу, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Наказу метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Окрім представлених доказів стороною захисту, судом досліджено:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 449795 від 10.09.2025; довідку про отримання особою посвідчення водія; довідку про відсутність у ОСОБА_1 адміністративних стягнень за ст. 130 КУпАП; відеофіксацію яка міститься на компакт-диску в матеріалах справи, згідно якої під час проведення огляду водія, останній повідомив, що перебував за кермом більше 10 годин, прямує з Дніпра, погодився проїхати до медичного закладу для проведення огляду.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Посилання сторони захисту на те, що відеозапис не є безперервним, суд оцінює критично, оскільки КУпАП не містить застережень щодо мінімального чи то максимального обсягу відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. У той час, як долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності, та містить фіксацію подій, що підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо відсутності відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування та щодо правомірності підстав для зупинки транспортного засобу є такими, що не впливають на вчинення останнім адміністративного правопорушення та доведеності вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно з п. 10 Порядку № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби у разі проїзду транспортних засобів через блокпости.

Таким чином, зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , який не спростовував факту керування даним транспортним засобом, за місцем розташування стаціонарного блокпосту не може свідчити про неправомірність та безпідставність такої зупинки працівниками поліції, оскільки такі дії викликані законною перевіркою документів, обґрунтованою воєнним станом на території України, а надані пояснення та заперечення з цього приводу суд розцінює як обрану стороною захисту позицію з метою уникнення винною особою покарання за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші надані суду докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

За результатом повного, об`єктивного та всебічного розгляду матеріалів справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наданими та дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи, які узгоджуються між собою.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи судом не встановлені.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова