Провадження № 3/201/3094/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 липня 2025 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , був зупинений співробітниками поліції в районі буд. № 23 по просп. Науки з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), після чого ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу поліцейського із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник правопорушника, з`явившись до суду, наполягав на розгляді справи за відсутності свого підзахисного, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно якого клопотав закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 22 липня 2025 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи мотоциклом «Хонда», д/н НОМЕР_2 , він рухався у загальному потоці транспорту по вул. Героїв Рятувальників у напрямку вул. Академіка Лазаряна в м. Дніпрі та зупинився перед увімкненим червоним сигналом світлофора. Коли попутний попереду транспорт відновив рух, він також почав рухатися прямо, як несподівано почув звук гальмування позаду та відчув удар у задню частину, керованого ним мотоцикла, від чого він втратив свідомість. Отямившись, він зрозумів, що на його мотоцикл здійснив наїзд попутний позаду автомобіль «Мерседесе-Бенц», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що призвело до некерованого руху мотоцикла, який зіткнувся з попутним попереду автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Намагаючись встановити усі обставини пригоди, він підійшов до автомобіля «Мерседесе-Бенц», д/н НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 знаходився в сильному алкогольному сп`янінні та поводив себе дуже неадекватно, у підсумку залишивши місце пригоди.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що 22 липня 2025 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , він зупинився перед увімкненим червоним сигналом світлофора по вул. Героїв Рятувальників у напрямку вул. Академіка Лазаряна в м. Дніпрі. Відновивши рух, він почув звук удару позаду та зупинився. Вийшовши з автомобіля, він побачив пошкоджений мотоцикл «Хонда», д/н НОМЕР_2 , на який здійснив наїзд автомобіль «Мерседесе-Бенц», д/н НОМЕР_1 , водій якого залишив місце пригоди.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 22 липня 2025 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Сітроен», д/н НОМЕР_4 , вона стояла на проїзній частині в районі буд. № 23 по просп. Науки в м. Дніпрі з увімкненим покажчиком повороту праворуч для того щоб заїхати у двір за вищевказаною адресою. В цей момент вона несподівано відчула сильний удар у задню частину, керованого нею автомобіля, що здійснив автомобіль «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався на великій швидкості та не впорався з керуванням. В результаті зіткнення її автомобіль отримав настільки значні механічні пошкодження, що навіть від його ходової частини від`єдналось усі чотири колеса. Також вона може пояснити, що водій ОСОБА_1 знаходився в дуже сильному алкогольному сп`янінні, що на її думку також стало причиною даного ДТП, після якого цей водій намагався залишити місце пригоди, однак не зміг це зробити, оскільки у автомобіля «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , також від`єдналось два колеса.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджується: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 399615 від 22 липня 2025 року; рапортом поліцейського, складеного за результатом вжитих заходів під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення за фактом ДТП та цієї події; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , наданими під час судового розгляду; матеріалами відеозаписів з портативних відеореєстраторів патрульних поліції, на яких зафіксовані обставини після ДТП за участі водія ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляду на стан сп`яніння через виявлені у нього ознаки сп`яніння, однак останній ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічних засобів відеозапису, що відповідно не вимагало присутності двох свідків згідно з вимогами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 57 від 20.01.2023, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин адміністративного правопорушення, потрібно звернути увагу, що відповідні дані, зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, викладеними в протоколі, які дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що водій ОСОБА_1 дійсно знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу патрульних поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 2.5 Правил дорожнього руху України в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того слід зазначити, що означені відеозаписи були отримані в ході фіксування правопорушення поліцейськими на відеотехніку, закріплену на їх форменому одязі, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», а тому такі докази слід вважати допустимими та належними.

Водночас до позиції сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 суд відноситься критично, з огляду на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази є належними, допустимими і достовірними, а їх сукупність достатньою та взаємопов`язаною для того щоб підтвердити подію адміністративного правопорушення та обставини її вчинення ОСОБА_1 . Таким чином, заявленим аргументам захисту суперечить сукупність долучених до матеріалів цієї справи належних та допустимих доказів, які не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, у тому числі в тій частині, що саме під керуванням цієї особи знаходився транспортний засіб за обставин, зазначених у протоколі. Це доводиться відповідними дорожніми умовами та обстановкою, зафіксованими камерами на форменому одязі поліцейських після дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , керованого водієм ОСОБА_1 , який не висловлював жодних зауважень з цього приводу, не оспорюючи той факт, що він керував цим засобом.

У взаємозв`язку з тим, що вимоги поліцейських пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння були висунуті до водія ОСОБА_1 як до учасника дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає встановленим факт керування транспортним засобом саме цією особою, яка, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, ухилилась від проходження огляду на стан сп`яніння, що відбулось відповідно до встановленого порядку із застосуванням технічних засобів відеозапису, у зв`язку з чим суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До інших суджень сторони захисту щодо недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення суд ставиться критично, так як зазначені недоліки не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

З огляду на те, що сукупність досліджених під час розгляду справи доказів, що були зібрані патрульною поліцією під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, є чіткими та послідовними, зіставляються та взаємоузгоджуються між собою, то суд робить висновок про достовірність зафіксованих у цих процесуальних джерелах фактичних даних. У зв`язку з доведеністю означених фактів, слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові особи, керуючої транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону Україні «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі сімнадцяти тисяч гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко