Номер провадження: 23-з/813/78/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.10.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Артеменка Ігоря Анатолійовича

у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2025 року

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

На вказану постанову судді, представник Кучеренко Г.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2025 року визначено склад суду для розгляду зазначеної вище справи: головуючого суддю Артеменка І.А.

20 жовтня 2025 року засобами електронного зв`язку Кучеренко Г.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Артеменка І.А., яку обґрунтовує тим, що в судовому засіданні 15 вересня 2025 року оголошено перерву до 20 жовтня 2025 року. 18 вересня 2025 року судді Артеменку І.А. вже було заявлено відвід від розгляду цієї справи у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумніви у його неупередженості. Під час перерви у судовому засіданні виникли інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, а саме суддею Артеменко І.А. складені та направлені до Приморського районного суду м. Одеси запити про надання інформації щодо справи, яка перебуває у його провадженні. У заявника виникає питання навіщо судді запитувати інформацію від місцевого суду щодо справи, яка знаходиться у його провадженні та яка містить усі документи, складені суддею Циб І.В.? Також заявник порушує питання про те навіщо судді інформація щодо складання чи не складання протоколу судового засідання від 03 червня 2025 року, оскільки у разі наявності протоколу, цей документ має бути у матеріалах справи. Наведені вище обставини викликають сумнів у неупередженості судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2025 року для розгляду заяви Кучеренка Г.А. про відвід судді Артеменка І.А., визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Лозко Ю.П.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги, поданої ним заяви про відвід судді Артеменка І.А.

Халіфаєв О.К., будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду зазначеної вище заяви, в судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення судового засідання не звертався, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Вислухавши ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи за доводами вказаної вище заяви, апеляційний суд вважає, що заява про відвід судді Артеменка І.А. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі "Надточій проти України" ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Рада суддів України у пункті 4 рішення від 08 червня 2017 року N 34 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства можливе застосування чинних процесуальних норм за аналогією.

З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав при вирішенні питання щодо заявленого відводу, застосувати норми КПК України, які регламентують вирішення питання відвід у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Ураховуючи, що перегляд цієї справи на стадії апеляційного розгляду здійснюється суддею Артеменко І.А. одноособово, що відповідає ч.4 ст. 294 КУпАП, тому заявлений ОСОБА_2 відвід судді Артеменку І.А., розглядається суддею Лозко Ю.П. одноособово, що відповідає ч.1 ст. 81 КПК України.

Вимога заявника про розгляд цієї заяви про відвід судді

Артеменка І.А. колегією суддів у складі не менше 3-х суддів не ґрунтується на нормах процесуального законодавства, тому задоволенню не підлягає.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Положеннями статей 75,76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

У даному випадку оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність обставин, що виключають участь судді у справі про адміністративне правопорушення в даному конкретному випадку охоплюється поняттям «безсторонність», в сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися «суб`єктивною оцінкою», на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та «об`єктивною оцінкою» - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Салов проти України").

Говорячи про «об`єктивний критерій» на підставі якого визначається наявність «неупередженості суду» в даній ситуації Суд враховує, що «об`єктивна перевірка» полягає в тому, що суд повинен створити враження неупередженості у стороннього спостерігача (пункт 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Incal v Turkey"), тобто необхідно визначити, чи маються, окрім поведінки судді, факти, що піддаються перевірці, які можуть викликати сумнів відносно неупередженості, в такому розумінні значення можуть мати навіть уявлення (пункт 58 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ferrantelli and Santangelo v Italy"). Для цього необхідно дотримання двох окремих умов: по-перше, щоб держава виконала свій обов`язок загального характеру по захисту судової системи від конфлікту інтересів, забезпечуючи, щоб внутрішня організація не допускала виконання однією і тією ж особою різних функцій в судовому процесі (пункт 123 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Kyprianou v Cyprus"); по-друге, щоб кожний суддя мав виконати своє особисте зобов`язання заявити самовідвід по відношенню до справи, де можливе виникнення думки такого конфлікту (пункт 48 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hauschildt v Denmark").

При дослідженні «суб`єктивної оцінки» береться до уваги, те що по-перше, на суд розповсюджується презумпція особистої неупередженості суддів, оскільки не встановлені докази зворотного (пункт 119 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Kyprianou v Cyprus"); по-друге на дії суддів не повинні впливати особиста прихильність чи упередження, що стосується особистих переконань судді у справі (пункт 118 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Kyprianou v Cyprus"), тобто суб`єктивний критерій стосується особистих переконань судді у справі.

З матеріалів справи убачається, що 25 серпня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотаннями про витребування: доказу повідомлення іншого учасника справи Управління патрульної поліції м. Одеси про час та місце розгляду справи в порядку ст.277-2 КУпАП в судове засідання, призначене на 03 червня 2025 року (а.с. 179-181); протоколу судового засідання від 03 червня 2025 року (а.с. 182-184); доказу розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді Циб І.В. та докази повідомлення учасників справи(а.с. 185-189).

З протоколу судового засідання від 15 вересня 2025 року убачається, що у цьому судовому засіданні оголошено перерву до 10:00 год 20 жовтня 2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_2 про витребування з суду першої інстанції інформації щодо: складання 03 червня 2025 року протоколу судового засідання під час розгляду суддею Циб І.В. заяви про відвід та винесення постанови про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ; інформацію про повідомлення Управління патрульної поліції м. Одеси про час та місце розгляду справи та виклик представника в судове засідання (а.с. 190).

Отже, вказана вище інформація витребувана суддею Артеменко І.А. саме за клопотанням сторони захисту та за участі представника ОСОБА_2 , який в судовому засіданні 15 вересня 2025 року підтримав раніше подані ним клопотання про витребування такої інформації.

Доводи ОСОБА_2 про відвід судді Артеменка І.А. зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями суду, прийнятими виключно за ініціативи сторони захисту, у зв`язку із чим «об`єктивний критерій», який би міг свідчити про упередженість судді не знайшов свого підтвердження за результатами розгляду цієї заяви про відвід судді.

Крім цього, обставини, на які посилається ОСОБА_2 , як на підставу для відводу судді Артеменка І.А., не свідчать про необ`єктивне або упереджене ставлення судді до учасників цієї справи, чи особисте ставлення до справи або висловлення позиції саме по суті справи, а тому в даному випадку «суб`єктивний критерій» також не знайшов підтвердження.

Отже, наведені у заяві обставини для відводу судді Артеменка І.А. не охоплюються змістом п.4 ч.1ст. 75 КПК України, а подальша участь судді у розгляді справи не буде становити порушення статті 6 Конвенції, що є підставою для відмови в задоволені заяви.

Керуючись ст.ст.75,76,80,376 КПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Артеменка Ігоря Анатолійовича у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 27 жовтня 2025 року о 17:15 год.

Суддя Ю.П. Лозко