Справа №949/1982/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., за участю адвоката Геруса Б.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424417 від 15 серпня 2025 року того ж дня о 20 год. 40 хв., в с. Лісове по вул. Центральна, керував транспортним засобом ВАЗ-21150, д.н.з. НОМЕР_1 , та поблизу будинку культури рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності, скоїв зіткнення з автомобілем Опель інсінія, д.н.з. НОМЕР_2 , який отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9, 2.3.б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису відмовився.

10 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло дві заяви: про ознайомлення із матеріалами адміністративної справи та про перенесення розгляду справи для залучення до справи адвоката, які було задоволено.

18 вересня 2025 року через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 , адвоката Геруса Богдана Ігоровича (ордер про надання правничої допомоги ВК №1189718 від 17.09.2025 року, згідно договору №83/25), подано клопотання про відкладення розгляду справи для можливості вивчення матеріалів справи та підготовки до судового засідання, яке також було задоволено.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав у повному обсязі та просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю всіх елементів складу адміністративного правопорушення, зокрема об`єктивної сторони, і, як наслідок, його вини у зв`язку з тим, що транспортним засобом він не керував та керувати не міг. Також повідомив, що його транспортний засіб не міг бути учасником ДТП у якій його звинувачують. Зазначив, що вказане можуть підтвердити свідки подій того дня (15.08.2025 року), яким достеменно відоме місце його перебування у період з 16 год. до 21 год. (орієнтовний час приїзду працівників поліції).

Адвокатом Герусом Б.І. також звернуто увагу суду на відсутність доказів, які б вказували на вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, при цьому просив допитати свідків, які зможуть підтвердити свідчення ОСОБА_1 та яким достеменно відомо про місце перебування в день подій (15.08.2025 року).

Отже, з метою з`ясування та встановлення усіх обставин справи, в судове засідання було викликано ряд свідків, зокрема: інспектора СРПП №1 Сарненського РВ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 , яким складено адміністративний протокол, свідків події, пояснення яких містяться у матеріалах справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Пунктом 2.3.б) Правил дорожнього руху України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п. 10.9. Правил дорожнього руху України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

З диспозиції ст.124 КУпАП випливає, що внаслідок порушення Правил дорожнього руху мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено при розгляді справи, що ОСОБА_1 не був учасником ДТП, й будь-які відомості про це матеріали справи не містять.

Отже, при розгляді справи не була підтверджена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом", оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, у судовому засіданні досліджені такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424417 від 15 серпня 2025 року;

- схема місця ДТП;

- рапорт інспектора Краська П.О. про ДТП в с. Лісове від заявника ОСОБА_4 ;

- пояснення ОСОБА_3 ;

- пояснення ОСОБА_4 ;

- копія фото пошкодженого автомобіля Опель, д.н.з. НОМЕР_3 .

Суд зауважує на тому, що пояснення ОСОБА_1 відносно того, чи міг він бути водієм автомобіля ВАЗ-21150, д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції не досліджувалися, обставини не встановлювалися. Факт керування транспортним засобом матеріали справи не містять.

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , окрім зазначеного, встановлено, що він має багаторічний водійський стаж та має право керування усіх категорій, добре знає встановленні законом вимоги, обмеження та наслідки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і оскільки, перебуваючи на пенсії, змушений постійно їздити у справах сім`ї, він ніколи собі не дозволяє кермувати у стані алкогольного сп`яніння. Також повідомив, що 15 серпня 2025 року у їхньому селі було престольне свято і він із дружиною власним автомобілем ВАЗ-21150 їздив до церкви та після служби заїхав із дружиною в центр села, після чого орієнтовно із 16 години перебував за місцем свого проживання увесь час до приїзду поліції. Автомобіль увесь час знаходився на подвір`ї.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_1 повідомила суду та підтвердила достеменно відомий їй факт неможливості перебування її чоловіка о 20:40 год. 15 серпня 2025 року на місці ДТП по вулиці Центральна, 17, та участі їхнього автомобіля ВАЗ-21150 у вказаному ДТП, оскільки після 16 години (орієнтовно) увесь час перебували вдома та мали у гостях свого односельця гр. ОСОБА_6 .

Вказані покази ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив допитаний у якості свідка гр. ОСОБА_6 , який є товаришем та односельцем ОСОБА_1 . Також суду повідомив, що перебував орієнтовно з 16:30 год. 15 серпня 2025 року у гостях своїх друзів ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_1 вживали на честь свята церкви їхнього села спиртні напої.

Допитаний у якості свідка інспектор СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 , повідомив, що прибув у складі наряду згідно рапорту-виклику отриманого на лінію 102 про ДТП в с. Лісове. Усі відомості про обставини вчинення ДТП отримані виключно із чужих слів та пояснень свідків, зокрема ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які в судове засідання не з`явилися, відтак підтвердити їхні свідчення та встановити свідками яких саме подій вони були не виявилося можливим.

Також слід відмітити, що адміністративний протокол не містить інформації про вказаних осіб, у графі протоколу № 9 "Свідки чи потерпілі", зроблено запис - не залучалися. Пояснити вказане ОСОБА_2 не зміг.

Оцінюючи отриманні пояснення, беручи до уваги справи показання свідків під присягою, суд враховує той факт, що матеріали адміністративної справи не містять будь-яких підтверджень, щодо наявності вини у правопорушенні, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Відтак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ-2150, д.н.з НОМЕР_1 15.08.2025 року не знаходять свого підтвердження та показами допитаних свідків спростовуються.

На переконання суду, протокол працівниками поліції було складено з чужих слів не перевіряючи дійсні обставини події.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У вказаному пункті також зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Також визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом", оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в даному випадку автомобілем марки ВАЗ-21150, д.н.з. НОМЕР_1 та вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Суд зважає при цьому, що протокол про адмінправопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був учасником та здійснив ДТП.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму ВС України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам "Кобець проти України" від 14.02.2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001 року, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також у своїх рішеннях (кримінальних та некримінальних), що стосуються цивільних прав і обов`язків Європейський Суд неодноразово підкреслював, що при оцінці доказів Європейський Суд застосовує стандарт доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із співіснування досить сильних, ясних і взаємоузгоджених висновків з наявних фактів або схожих не спростованих фактичних презумпцій (рішення у справах "Зубайраєв проти росії" від 10.01.2008 року, п.71; "Гриненко проти України" від 15.02.2012 року, п.55; "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 року, п.62; "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 року, п.53).

Тому, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

За таких обставин, поза розумним сумнівом, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а суду не представлено доказів, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Постанова ВАС КАС від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.