ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2646/25 Справа № 179/774/25 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко О. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Салтисюка Ю.В.

апеляційну скаргу захисника Салтисюка Ю.В. на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, 18 травня 2025 року о 22 годині 00 хвилин, в с. Оленівка, по вул. Садова, 46, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Салтисюк Ю.В. просить оскаржену постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що ОСОБА_1 18.05.2025 року близько 22 години знаходився на території власного домоволодіння та перебував в салоні власного автомобіля, який був в нерухомому стані з вимкненим двигуном, тобто факт керування транспортним засобом відсутній.

Зазначає, що у вказаний час працівники поліції зайшли на територію його домоволодіння та почали висувати вимоги щодо порушення ПДР у вигляді ігнорування сигналів проблискових маячків службового автомобіля поліції та ігнорування вимоги зупинки. В ході бесіди також висловили претензії щодо експлуатації транспортного засобу в темний час доби з неосвітленим номерним знаком, за наслідками чого склали протокол. Крім того, працівниками поліції було вказано, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та висунуто вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду першої інстанції були надані докази того, що транспортним засобом керувала інша особа ОСОБА_2 , а протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом на підтвердження вини.

Стверджує, що покладені в основу протоколу докази здобуті працівниками поліції в незаконний спосіб, зокрема із порушенням гарантованого законом права особи на недоторканість житла.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції повністю проігнорував рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року у справі № 179/883/25, яким було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 121-3 ч. 1 КУпАП, провадження закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення та встановлено відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Салтисюка Ю.В., які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили її задовольнити; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, згідно із яким 18.05.2025 року о 22:00 год. під час патрулювання в с. Оленівка по вул. Садова, навпроти буд. 46, був помічений автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив п.п.2.9 в) ПДР України, а саме - керував транспортним засобом, на якому в темний час доби не освітлювався задній номерний знак. Працівниками поліції було подано сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою спеціальний світлових сигналів патрульного автомобіля. Водій автомобіля назвався як ОСОБА_1 , та пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. Оскільки у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), останньому було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку в Магдалинівській ЦЛ, але водій відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру, від керування був відсторонений; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.05.2025 у відношенні водія ОСОБА_1 , згідно із яким огляд на стан сп`яніння не проводився, в графі з результатом згоден особистий підпис ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.05.2025 року, згідно із якими 18.05.2025 року останній рухався по вул. Центральній в с. Оленівка, де був зупинений працівниками поліції, так як задній номерний знак не був освітлений, оскільки авто з ремонту та він не встиг встановити освітлення, за що було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, у зв`язку із тим, що з ротової порожнини відчувається запах алкоголю. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що вживав настоянку Доктора Тайса на спиртовій основі у зв`язку з хворобою. Пройти огляд останній відмовився з метою захисту своїх прав, працівниками поліції було повідомлено про те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, із чим останній не згоден; відеозаписом з боді-камер поліцейських.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, - було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою Алкотестера Драгер, або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого йому співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є необгрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Так, відеозапис починається з того, що працівники поліції зупинили транспортний засіб ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що останній керував транспортним засобом, на якому в темний час доби не освітлювався задній номерний знак. Працівниками поліції було подано сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою спеціальний світлових сигналів патрульного автомобіля, однак ОСОБА_1 одразу не виконав вимогу зупинки, а прискорив швидкість автомобіля.На протязі всього відеозапису ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним транспортним засобом, а навпаки розповідає, що злякався спеціальних світлових сигналів патрульного автомобіля поліції та продовжив рух, збільшивши швидкість.

У зв`язку із цим доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 лише перебував в салоні власного автомобіля, який був в нерухомому стані з вимкненим двигуном, апеляційний суд вважає безпідставними.

Також посилання захисника на те, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції було надано докази керування автомобілем іншої особою ОСОБА_2 апеляційний суд вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи.

Згідно відеозапису з бодікамер поліцейських, у зупиненому автомобілі працівникам поліції, знаходився лише ОСОБА_1 , інших осіб поруч із ним не було. Крім того, на протязі всього відеозапису останній не повідомляв працівників поліції, що автомобілем керувала інша особа.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки, доведеність винуватості ОСОБА_1 підтверджується не лише протоколом, а такими доказами, наявними в матеріалах справи, як: рапорт співробітника поліції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.05.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; відеозапис з боді-камер поліцейських, що у своїй сукупності підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисту на скасування рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року у справі № 179/883/25 постанови ЕНА № 4762871 від 18 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123-1 КУпАП, з тих самих фактичних обставин, суд апеляційної інстанції вважає таким, що не обгрунтовує апеляційні вимоги, оскільки вказану постанову було скасовано виключно з мотивів ненадання суб`єктом оскарження будь-яких доказів обставин, що стали підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Натомість матеріалами даної справи винуватість останнього підтверджується поза розумним сумнівом.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Салтисюка Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця