н/п 3/490/2905/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2025 року м. Миколаїв
Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Демінська О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з МРУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Як викладено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147811 від 21.11.2024 року, ОСОБА_1 , знаходячись у дворі будинку № 31 по вул. Маршала Василевського в м.Миколаєві, таємно шляхом вільного доступу заволодів металевою трубою довжиною 4 м., чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 1000,00 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
У судові засідання призначені на 13.10.2025 року та 23.10.2025 року ОСОБА_1 до суду не з`явився та приводом на виконання постанови суду не доставлений.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 неодноразово сповіщався про час і місце розгляду справи за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про ухилення від участі у справі.
Відтак, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, до протоколу працівниками поліції було додано докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147811 від 21.11.2024 року, ОСОБА_1 ,знаходячись у дворі будинку № 31 по вул. Маршала Василевського в м.Миколаєві, таємно шляхом вільного доступу заволодів металевою трубою довжиною 4 м., чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 1000,00 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП;
- заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.10.2024 року, згідно до яких остання просила вжити заходів до невідомих їй осіб, які 28.10.2024 року в період часу з 10:00 год. до 11:00 год. зламали замок хвіртки воріт, проникли у двір та таємно викрали металеву трубу довжиною 4 м., чим завдали матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 грн..;
- фотокартку хвіртки воріт домоволодіння;
- рапортом ст.. ДОП СП ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області Жолтякова О. від 21.11.2024 року, згідно з яким 28.10.2024 року знаходячись за адресою: м.Миколаїв, вул. Маршала Василевського 31, ОСОБА_1 таємно шляхом вільного доступу заволодів металевою трубою довжиною 4 м., чим спричинив матеріальну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Враховуючи вищевикладене у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 51 КУпАП.
Зміст цих документів жодним чином не підтверджує вчинення ОСОБА_1 крадіжки.
Будь-яких інших доказів, що підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, матеріали справи не містять. Відповідно до відомостей зазначених в протоколі та наявних в матеріалах справи, поліцейський, який склав протокол серії ВАД № 147811 від 21.11.2024 року, свідків для документування правопорушення не залучав, пояснень від них не відбирав, будь-які письмові пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, також відсутні, не долучено до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовані будь-які відомості, які б підтверджували обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення чи фотозображення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147811 від 21.11.2024 року відносно ОСОБА_1 не є беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, а будь-які інші належні та допустимі докази, які б підтвердили його вину та узгоджувалися з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.
Суд не вправі за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Справа „Karelin v. Russia" від 20 вересня 2016 року). Оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення „поза розумним сумнівом", яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.51 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1, ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.247, 260, 262, 268, 277, 283, 284 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст.51 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.І. Демінська