Провадження № 3/127/5898/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2025 року № 216888: «27.08.2025 року о 14 год 30 хв у м. Вінниця по вулиці Учительська, 12, громадянка ОСОБА_1 дозволила своєму неповнолітньому сину громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухатися на електроквадроциклі (дитячий) на дорозі загального користування без нагляду дорослих, рухався самовільно, здійснив зіткнення із автомобілем Hyundai I30 д.н.з. НОМЕР_2 із матеріальними збитками».

До судового засідання ОСОБА_1 з`явилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, суду пояснила, що не ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків по вихованню сина. Крім того, 27.08.2025 року о 14 год 30 хв її син не їхав на електроквадроциклі по вулиці Учительська, 12, учасником ДТП став не її син, у ДТП потрапила інша дитина, якій її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дав свій електроквадроцикл.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зважаючи на наступне.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України встановлено вичерпний перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, відповідно до положень ст. 150 СК України (частини 1 7): 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Ухилення від виконання саме цих, передбачених ст. 150 СК України обов`язків, і не ізольовано, а саме щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей утворює склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Тому, для утворення діями/бездіяльністю батьків або осіб, які їх замінюють об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, необхідна сукупність трьох юридичних фактів:

1) факт ухилення;

2) безпосередній предмет ухилення: обов`язки, передбачені статтею 150 СК України;

3) предмет ухилення невід`ємно пов`язаний із забезпеченням необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

За відсутності хоч одного з трьох вищеназваних юридичних фактів об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП відсутня.

При цьому, про ухилення від виконання батьківських обов`язків не свідчить лише поведінка малолітнього (неповнолітнього), в діях батьків має міститись склад невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, зокрема статтею 150 СК України, і саме щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Поведінка малолітнього (неповнолітнього) як може бути наслідком ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, так може і не бути. Оскільки визначальним в означеній категорії справ є встановлення конкретних, передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків, від виконання яких в сфері забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, ухилилась особа (батько, мати, особа, що їх замінює). Про що в протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, не вказано взагалі.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 27.08.2025 року № 216888, зазначено, що: «27.08.2025 року о 14 год 30 хв у м. Вінниця по вулиці Учительська, 12, громадянка ОСОБА_1 дозволила своєму неповнолітньому сину громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухатися на електроквадроциклі (дитячий) на дорозі загального користування без нагляду дорослих, рухався самовільно, здійснив зіткнення із автомобілем Hyundai I30 д.н.з. НОМЕР_2 із матеріальними збитками».

Проте, від яких саме обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ухилялась ОСОБА_1 не зазначено.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення від 27.08.2025 року № 216888, рапорт інспектора від 27.08.2025 року та письмові пояснення ОСОБА_3 від 27.08.2025 року, згідно з якими 27.08.2025 о 14:10 год. діти в подвір`ї будинку врізались на квадроциклі у припаркований автомобіль та пошкодили лако-фарбове покриття. Хто був безпосереднім учасником зіткнення ОСОБА_3 не бачила.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2025 року № 216888 не долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди, що позбавляє можливості суд встановити обставини справи, наявність чи відсутність події, яка, на думку особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, стала наслідком діяння дитини та пов`язана з ухиленням від виконання батьківських обов`язків.

В матеріалах справи відсутні належні докази факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди 27.08.2025 року о 14 год 30 хв у АДРЕСА_2 , малолітнім сином ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд окремо наголошує, що настання події з негативними наслідками в результаті діяння дитини, ще само по собі не свідчить про ухилення батьків дитини (або осіб, що їх замінюють) від виконання батьківських обов`язків. Матеріали справи мають містити докази того, що таке діяння дитини стало наслідком ухилення її батьків (або осіб, що їх замінюють) від виконання батьківських обов`язків.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що в діях ОСОБА_1 міститься склад ухилення нею від виконання передбачених законодавством обов`язків, пов`язаних із забезпеченням необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її малолітнього сина.

За таких обставин, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП в протоколі не розкрита, відсутня, та матеріалами справи не підтверджується.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 184, ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: