Справа № 938/1123/25
Провадження № 33/4808/675/25
Категорія ч.2 ст.204-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Джус Р. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2025 року відносно нього,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним за ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 605,6 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 17.07.2025 року о 09 год. 50 хв., спільно з іншою особою, щодо якої складено окремий протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 413 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в межах контрольованого прикордонного району, де був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та не обґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Вказує, що суд повинен з`ясувати всі обставини, встановити наявність або відсутність складу правопорушення, перевірити докази та надати їм правову оцінку. Вказує, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки у нього був відсутній умисел на незаконний перетин кордону. Апелянт наголошує, що він не є чоловіком призовного віку (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ), і тому необхідності незаконно перетинати кордон у нього не було. Його перебування в Івано-Франківській області та дії були зумовлені виключно туристичним походом у гірській місцевості в період з 15 по 20 липня 2025 року з метою відпочинку. Він зауважує, що не був проінформований про точну лінію державного кордону. Повертаючись назад до села через дощ, він та його друг були зупинені прикордонним нарядом на дорозі. Під час спілкування з представниками правоохоронних органів він опинився у стресовій ситуації, був дезорієнтований та наляканий, у нього забрали телефон, і він не мав зв`язку з рідними. У стані сильного хвилювання, стресу та психологічного тиску він підписав документи про нібито спробу незаконно перетнути кордон, не усвідомлюючи їхніх юридичних наслідків, лише з метою якнайшвидше завершити ситуацію та повернутися додому. Апелянт стверджує, що він не перебував у прикордонній смузі і не намагався подолати державний кордон поза пунктом пропуску, а також не мав при собі ні закордонного паспорту, ні іноземної валюти. Суд першої інстанції, на його думку, не врахував наведені ним докази та обмежився формальним розглядом справи, не надавши належної оцінки його письмовим поясненням, що суперечить вимогам КУпАП щодо повного, всебічного й об`єктивного дослідження доказів. Також ОСОБА_1 зазначає, що при затриманні йому не було забезпечено належного захисту та не надано можливості користуватися правовою допомогою адвоката. На підтвердження туристичних намірів та відсутності умислу перетину кордону додаються копії документів, зокрема: диплом бакалавра, копія екзаменаційних карток, копії проїзних документів та квитків у зворотному напрямку, розписка про проживання в смт. Ворохта, а також заява-розписка про надання туристичного спорядження (намет гірський, спальний мішок, рюкзак, чохол від дощу тощо) для проведення туристичних заходів. ОСОБА_1 також вказує, що у 2025 році закінчив Дніпропетровський державний медичний університет та з 15 вересня 2025 року розпочинає навчання в магістратурі на бюджетній основі.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вимоги апеляційної скарги підтримав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з таких порушень.

Відповідно до ч.3 ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, суд першої інстанції не врахував наведених норм права та дійшов помилкових висновків.

Дослідивши матеріали справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вчинення ОСОБА_1 дій, які можна кваліфікувати за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП доведеною, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №343936 від 17.07.2025 року згідно якого, 17.07.2025 року о 09 год. 50 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 413 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області в межах контрольованого-прикордонного району було виявлено ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

Які конкретні фізичні дії ОСОБА_1 є спробою незаконного перетинання державного кордону України, в протоколі не зазначено.

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі не може бути достатнім доказом обставин правопорушення, якщо це не підтверджено іншими доказами.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що показання ОСОБА_1 про намір вчинити перетин кордону зі спортивною метою, не утворює склад адміністративного правопорушення за відсутності доказів про спробу такого перетину.

Перебування ОСОБА_1 в прикордонній територіальній громаді, жодним чином не вказує на його спробу незаконно перетнути кордон, та не утворює об`єктивної сторони правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП за обставин, викладених у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на законі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновків, що подія правопорушення не доведена, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт