Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5377/24 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Номер провадження №33/4805/1039/25
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника Житомирської митниці Державної митної служби України Заліщука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України (провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2025 року провадження у справі про порушення митних правил ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил №0073/101000/24 від 17 квітня 2022 року о 09-00 год через міжнародний пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці громадянкою України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «PAJERO», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 3200 cm3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

В ході проведення перевірки з метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Житомирською митницею направлено запит у Волинську митницю за вихідним від 30 червня 2023 року № 7.19-2/20/7.3/4629 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортні засоби, отримувачем яких зазначено військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги даного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» і та копіями документів, які додані до відповіді Волинської митниці від 18.07.2023 № 7.3- 23/8402 (поштою надійшли 07 серпня 2023 року). Так, згідно поданої громадянкою України ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17 квітня 2022 року, відправником товару зазначено ОСОБА_2 (адреса - АДРЕСА_2 ), отримувачем - військову частину НОМЕР_3 (адреса - Житомирська область). Згідно вказаної відповіді військової частини НОМЕР_3 за вих. від 17 листопада 2023 року № 16656 (вхідний Житомирської митниці від 17 листопада 2023 року № 9837/82/8.2-20), зазначений транспортний засіб на бухгалтерському обліку та обліку автомобільної служби військової частини НОМЕР_3 не перебуває, до військової частини не надійшов. Також до митного оформлення громадянкою України ОСОБА_1 було надано лист (звернення) військової частини НОМЕР_3 без вихідного номера та дати про те, що вказаний автомобіль ввозиться та надається в якості благодійної допомоги та призначений для потреб військової частини НОМЕР_3 .

З метою підтвердження або спростування отримання військовою частиною транспортного засобу. Житомирською митницею повторно було направлено запит до військової частини НОМЕР_3 з доданням копії зазначеного листа за вих. від 01 грудня 2023 року 7.19-3/20/8.2/8430 про надання інформації щодо отримання військовою частиною зазначеного автомобіля та видачі вищевказаного листа (звернення), на який 14 грудня 2023 року за вх. № 10642/8.2-20 Житомирської митниці отримано відповідь за вих. від 13 грудня 2023 року №18072, згідно якої військова частина НОМЕР_3 не підтверджує отримання та замовлення вказаного транспортного засобу та заперечує видачу листа щодо даного автомобіля.

На адресу місця реєстрації (проживання), наявну в електронних базах Державної митної служби, та електронну пошту громадянки України ОСОБА_1 , направлено виклик від 05 грудня 2023 року за № 7.19-3/20/10/8545 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «PAJERO», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на який 28 грудня 2023 року Житомирською митницею отримано відповідь від ОСОБА_1 про те, що вказаний автомобіль нею особисто не було доставлено та не передано до військової частини НОМЕР_3 , а безпосередньо передано знайомому на ім`я ОСОБА_3 , який з її слів передав автомобіль військовим.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а саме вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару - транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «PAJERO», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 3200 cm3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17 квітня 2022 року, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_3 та листа без вихідного номера та дати військової частини НОМЕР_3 , одержаного незаконним шляхом.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, представник митниці Кондратюк А.В. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 01 квітня 2025 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення у відповідності до санкції статті.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митного органу посилається на помилковість та необґрунтованість висновку судді суду першої інстанції, постанова судді, на думку апелянта, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказав, що з 01 грудня 2023 року переміщення товарів гуманітарної допомоги, врегульовано порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2023 року №953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану».

Вказав, що суд першої інстанції не врахував, що згідно пояснень ОСОБА_1 та свідків транспортні засоби ввозились на митну територію України з метою передачі конкретним військовослужбовцям, проте такі відомості не вносились до митної декларації, у тому числі і щодо місця доставки транспортного засобу, що, на думку представника митниці, свідчить про наявність умислу у діях ОСОБА_1 . Крім того, військова частина НОМЕР_3 у листі від 13 грудня 2023 року не підтвердила замовлення та надходження автомобіля.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що постанова ухвалена 01 квітня 2025 року, а апеляційна скарга вперше подана 10 квітня 2025 року, яка постановою Житомирського апеляційного суду від 23 липня 2025 року повернута. Вдруге представник митниці подав апеляційну скаргу 28 липня 2025 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Кінах Я.В. не з`явились, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Ухвалою суду було задоволено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в телефонному режимі адвокат Кінах Я.В. просила проводити судове засідання за їх відсутності у зв`язку із технічними проблемами (відсутність електропостачання), вважала апеляційну скаргу необґрунтованою та в її задоволенні просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці Кондратюка А.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Усі питання щодо пропуску через митний кордон України товарів регулюються Митним кодексом Украйни, затвердженим Законом України №4496-VІ від 13 березня 2012 року, а також іншими нормативно - правовими актами з питань митної справи.

Відповідно до вимог статтей 245, 252, 280 КУпАП та статтей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 458 Митного Кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Отримувачі гуманітарної допомоги - юридичні особи, а також акредитовані представництва іноземних держав, міжнародних та іноземних гуманітарних організацій в Україні (без створення юридичної особи), визначені у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку отримувачами гуманітарної допомоги.

Набувачі гуманітарної допомоги - фізичні та юридичні особи, які потребують допомоги і яким вона безпосередньо надається. Набувачі гуманітарної допомоги із статусом юридичної особи визначаються відповідно до підпунктів «а», «б», «в», «г», «ґ», «д», «е», «є» пункту 5 цієї статті.

Положеннями ст. 3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» визначено, що підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.

Відповідальність за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України настає внаслідок переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, що містять неправдиві дані.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності: - недійсні документи, тобто документи, що втратили юридичну силу.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Місцевий суд вірно зазначив, що викладені в протоколі про порушення митних правил обставини мали місце в червні 2022 року, тобто в умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України. Військові оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності, що пояснює недотримання формальностей правильної передачі транспортного засобу, підписання відповідного акту та постановки автомобіля на облік у військовій частині.

У судовому засіданні місцевого суду встановлено, що 17 квітня 2022 року о 09-00 год через міжнародний пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці громадянкою України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «PAJERO», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 3200 cm3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

При ввезенні на митну територію України вказаного транспортного засобу подано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, у якій, зокрема, у графі 6 та 7 зазначено інформацію про отримувача гуманітарної допомоги військову частину НОМЕР_3 . Також до митного оформлення ОСОБА_1 надано лист (звернення) військової частини НОМЕР_3 про те, що вказаний автомобіль ввозиться та надається в якості благодійної допомоги та призначений для потреб військової частини НОМЕР_3 .

Згідно вказаної відповіді військової частини НОМЕР_3 за вих. від 17 листопада 2023 року № 16656, зазначений транспортний засіб на бухгалтерському обліку та обліку автомобільної служби військової частини НОМЕР_3 не перебуває, до військової частини не надійшов.

Згідно листа командира військової частини НОМЕР_4 №6073 від 17 червня 2024 року транспортний засіб «Mitsubishi Pajero», vin code : № НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 був знищений під час ведення бойових дій військовою частиною НОМЕР_4 , та у зв`язку з високою інтенсивністю бойових дій не був поставлений на облік.

Отримання транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_2 військовими для потреб оборони України, крім листа командира військової частини НОМЕР_4 також підтверджується фотознімками та наданими у судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Разом з тим, у судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, що разом із знайомою здійснювала переміщення автомобіля «MITSUBISHI», модель «PAJERO», кузов № НОМЕР_1 на прохання волонтера та передали їх військовим. Декларацію їй допомагав заповнювати волонтер ОСОБА_6 подальшому отримали інформацію, що автомобіль переданий до НОМЕР_5 (Одеська область, Чорноморськ) та знищений під час бойових дій.

Крім того, судом першої інстанції для перевірки зазначених пояснень були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які підтвердили обставини зазначені ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 пояснила, що разом з ОСОБА_1 перевозила автомобілі для потреб ЗСУ, декларацію їм допомагали заповнювати. Після перетину кордону транспортні засоби передали військовим.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що займався купівлею, пригоном і передачею автомобілів. Знайшов на сайті автівки, одну купив у Ризі, одну - під ОСОБА_9 . Пригнав ці автомобілі до кордону і залишив на парковці. Коли дійшла черга до нього він подзвонив і попросив допомоги в перетині ОСОБА_10 ( ОСОБА_1 ) та її подругу, разом перетнули кордон. Вказав, що всі його автівки поїхали на війну. В подальшому, його друзі разом поїхали на двох автівках у м. Дніпро на СТО, ремонтували. В подальшому у «Сигналі» ОСОБА_11 переслав фото і сказав «Дякую», однак зараз він не на зв`язку. Цей номер він передав ОСОБА_10 . Також зазначив, що автівки були визначені для двох різних військових частин та саме на передову.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що матеріали справи не містять достатніх та беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішеннях Європейського суду з прав людини, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Висновок митниці про те, що документи подані ОСОБА_1 до митного контролю як підстави для переміщення товару, містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, не базується на допустимих доказах, а є лише припущенням.

Відомостей про недостовірність та неналежність названих документів представником митної служби не надано, як і доказів про використання автомобіля для власного збагачення шляхом його реалізації, використання не за призначенням або отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації.

Варто зазначити, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують в засобах пересування, а тому небайдужі громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку війни опікуються зазначеними питаннями. Крім того, в умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України, військові оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності, що пояснює недотримання формальностей правильної передачі транспортного засобу, підписання відповідного акту та постановки автомобіля на облік у військовій частині.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи є аналогічними до змісту протоколу про порушення митних правил та зводяться до переоцінки апеляційним судом доказів, зібраних та досліджених судом першої інстанції.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь