Номер провадження: 33/813/1021/25
Номер справи місцевого суду: 521/534/23
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,

захисника особи, яка притягається до відповідальності, - Компанієць М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Компанієць Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст протоколів про порушення митних правил

29.10.2022 відносно ОСОБА_1 складено два протоколи про порушення митних правил №№ 1340/500000/22 та № 1339/500000/22.

З протоколу про порушення митних правил №1339/50000/22 вбачається, що в рамках зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2020 №BEIJ/LD/2020, укладеного між ТОВ «ЛІДЕРФОРМ» та компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), на умовах поставки «СFR UA Одеса» до зони діяльності Одеської митниці Держмитслужби з Туреччини на вантажному автомобілі прибуло трикотажне полотно, загальною вагою (брутто) 19280,00 кг. 07.03.2021 подана митна декларація ІМ40ДТ №UA500070/2021/002266, до якої надано документи, передбачені ст.335 МК України. Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах, продавцем товару є компанія «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), відправником товару є компанія «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI» (TYRKEY), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ЛІДЕРФОРМ». В митній декларації заявлено 1 найменування товару - поперечнов`язане трикотажне полотно, з ниток різних кольорів, без ворсу, виробник: ALFATEH TEKSTIL SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI, країна виробництва «TR», вагою-нетто 18483,74 кг, вагою-брутто 19280 кг, код товару згідно УКТЗЕД . Згідно інвойсу компанії «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» від 15.01.2021 №179159 вартість товарів становить 18483,74 доларів США, митна вартість товарів- 2205125,06 грн.

За результатами опрацювання інформації, наданої від митних органів Республіки Туреччини, стосовно законності ввезення на митну територію України товарів на адресу українського підприємства ТОВ «ЛІДЕРФОРМ» митницею встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці Держмитслужби товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним, зазначеним в експортних митних документах при вивезенні товарів з Туреччини, та є недостовірними.

За позицією митниці, керівником ТОВ «Лідерформ» ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів, вартістю 2 399 126,50 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, а саме: митної декларації від 07.03.2021 № UA500070/2021/002266, контракту від 12.10.2020 №BEIJ/LD/2020, інвойсу від 15.01.2021 №179159, СМR від 20.01.2021 №179159, коносаменту від 12.01.2021 №MEDKUMODS000040, які містять неправдиві відомості щодо найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил №1340/50000/22 вбачається, що в рамках зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2020 №BEIJ/LD/2020, укладеного між ТОВ «ЛІДЕРФОРМ» та компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), на умовах поставки «СFR UA Одеса» до зони діяльності Одеської митниці Держмитслужби з Туреччини на вантажному автомобілі прибув товар - пофарбована тканина, загальною вагою (брутто) 18960,00 кг. 04.02.2021 подана митна декларація «ІМ40ДЕ» №UA500070/2021/000963, до якої надано документи, передбачені ст. 335 МК України. Продавцем товару є компанія «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), відправником - компанія «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI» (TYRKEY), а покупцем та одержувачем - ТОВ «ЛІДЕРФОРМ». Заявлено 1 найменування товару - пофарбована тканина полотняного переплетення змістом волокон бавовни-55.0+-0,5%, та синтетичних штапельних волокон поліефіру -45,0+-0,5% без покриття та просочення: ALFATEH TEKSTIL SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI, країна виробництва «TR», вагою-нетто 18201,6 кг, вагою-брутто 18960 кг, код товару згідно УКТЗЕД , вартість товарів - 113 942,02 доларів США, митна вартість - 3 189 806,85 грн.

За результатами опрацювання інформації, наданої від митних органів Республіки Туреччини, стосовно законності ввезення на митну територію України товарів на адресу українського підприємства ТОВ «ЛІДЕРФОРМ» встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці Держмитслужби товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним, зазначеним в експортних митних документах при вивезенні товарів з Туреччини, та є недостовірними.

За позицією митниці, керівником ТОВ «Лідерформ» гр. ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2023 об`єднано в одне провадження справи №521/534/23 та № 521/537/23.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 4 743 958,30 грн. з конфіскацією цих товарів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Компанієць М.М. в інтересах ОСОБА_1 просить визнати поважною причину пропуску строку, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2023, прийняту нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та взагалі без його повідомлення про розгляд справи. Про прийняту постанову ОСОБА_1 дізнався лише в квітні 2025 року через ЄДРСР та одразу звернувся за правовою допомогою до адвоката, 01.04.2025 представник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи.

В обґрунтування скарги захисник за двома протоколами зазначив, що з висновками місцевого суду не погоджується, оскільки єдиним документом, що начебто підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушенні митних правил є лист Міністерства торгівлі Республіки Туреччини, який не є належним доказом у розумінні вимог ст.495 МК України, оскільки не містить достовірних даних, що свідчить про умисний характер дій ОСОБА_1 . Митні органи не можуть здійснювати перевірку на території республіки Туреччини, а відтак і належним чином перевірити дані, що містяться в досліджуваній відповіді. Митним законодавством не передбачена презумпція законності документів органів державної влади іноземних держав. Надана турецькою стороною інформація, повністю не відповідає дійсності. ОСОБА_1 були подані документи, на підставі укладених зовнішньоекономічних договорів, які не були ані визначені недійсними, ані розірванні. Дані подані митному органу у суворій відповідності до чинного законодавства. Причини надання турецькою стороною суперечливої інформації невідомі. Інкриміновані митним органом дії, є підставою для проведення документальної невиїзної перевірки, за результатом якої оформлюється акт або довідка, а не складення протоколу про порушення митних правил, особливо, враховуючи ту обставину, що на момент отримання відповіді з уповноваженого органу республіки Туреччина, митне оформлення товарів було завершено. Такі дії митниці обмежують права ОСОБА_1 щодо оскарження результатів такої перевірки, є підставою для непропорційного втручання в підприємницьку діяльність. Захисником звернута увага, що строки притягнення до відповідальності сплинули, оскільки з часу вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій до дати надходження адмінсправи до суду, з якої зупиняється строк накладання адмінстягнення, минуло більше ніж 1,5 роки. Факт складання протоколу після спливу 1,5 року з дня ймовірного вчинення, повністю суперечить принципу правової визначеності, як складової частини принципу верховенства права та не відповідає положенням національного законодавства.

В письмових поясненнях до апеляційної скарги захисник Компанієць М.М. просив скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2023 та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначив щодо:

- неналежності та недопустимості доказу листа Генерального директорату з питань міжнародних угод та Міністерства торгівлі Туреччини;

- відсутності у ОСОБА_1 умислу (навпаки, митна вартість, задекларована підприємством, була вищою, ніж дані в листі турецької сторони, що виключає мотив заниження митних платежів);

- спливу строків притягнення до відповідальності з огляду на положення ст.467 КУпАП (дата ймовірного скоєння правопорушення 04.02.2021, а рішення постановлено 07.02.2023, тобто майже через два роки з моменту вчинення);

- порушення порядку перевірки (ст.351 МК України).

В суді апеляційної інстанції захисник Компанієць М.М. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, представник митниці заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги та законність судового рішення.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що протоколи про порушення митних правил №1339/50000/22 та №1340 від 29.10.2022 складені за відсутності ОСОБА_1 , доказів отримання ним вказаних протоколів матеріали справи не містять.

05.01.2023 матеріали справи отримані судом.

07.02.2023 справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, доказів її сповіщення про слухання справи матеріали справи не містять, як і доказів направлення їй копії постанови суду у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП.

За інформацією ЄДРСР постанова суду направлена до реєстру 20.02.2023, а забезпечено надання загального доступу: 21.02.2023.

21.03.2025 захисник Компанієць М.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, яка виконана 01.04.2025.

11.04.2025 захисником Компанієць М.М. скеровано на електронну адресу суду апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2023, яка, серед іншого, містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Разом з тим, конструкція норми, що закріплена в ч.2 ст.294 КУпАП, дає підстави вважати, що у разі подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції після закінчення десятиденного строку з дня її ухвалення, апелянт безумовно повинен заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, належним чином обґрунтувавши його.

Цілісне розуміння положень статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України дає підстави для висновку, що кожному гарантовано право на ефективні засоби юридичного захисту при реалізації права на апеляційний перегляд справи.

У цьому випадку особі має бути забезпечено умови для належного оскарження судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Судом апеляційної інстанції проаналізовано наведені обставини, враховано, що для належного обґрунтування апеляційної скарги апелянту необхідно ознайомитись з текстом оскаржуваного судового рішення та, що апеляційна скарга подана в межах десятиденного строку з дня ознайомлення з матеріалами справи.

Порядок подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по справі про адміністративне правопорушення регламентовано виключно статтею 294 КУпАП, при цьому законом не встановлено конкретних вимог до такої апеляційної скарги.

Разом із тим, слід врахувати, що згідно з положеннями процесуальних кодексів України однією з обов`язкових вимог до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є наявність в ній обґрунтування незгоди скаржника з висновками оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, для реалізації права на апеляційний перегляд справи особа має подати апеляційну скаргу на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення у встановлений законом строк із зазначенням доводів щодо незгоди із встановленими судом обставинами.

Для обґрунтування незгоди з ухваленим судовим рішенням скаржнику повинні бути відомі встановлені судом обставини та висновки суду. Вказане корелює із пунктом 4 ч.2 ст.283 КУпАП, яким передбачено, що постанова суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

У пункті 36 рішення у справі «Bellet v.France» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Аналіз наведених вище обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього даного судового провадження до березня 2025 року. Враховуючи розгляд місцевим судом справи за відсутності ОСОБА_1 , доказів належного сповіщення якого матеріали справи не містять, а також відсутність підтвердження виконання місцевим судом вимог ч.1 ст.285 КУпАП щодо направлення копії судового рішення та забезпечення надання загального доступу в ЄДРСР лише 03.03.2025, апеляційний суд вважає, що саме з моменту ознайомлення з текстом судового рішення сторона захисту мала необхідні засоби для реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. При цьому, апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку подана без зайвих зволікань в межах десятиденного строку з дня ознайомлення з матеріалами справи та текстом оскаржуваного судового рішення.

На підставі наведеного, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши представника митниці, захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення скарги, з огляду на таке.

Фактичні обставини за протоколами про порушення митних правил

З протоколу про порушення митних правил №1339/50000/22 встановлено, що в рамках зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2020 №BEIJ/LD/2020, укладеного між ТОВ «ЛІДЕРФОРМ», в особі директора ОСОБА_1 , та компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), на умовах поставки «СFR UA Одеса» до зони діяльності Одеської митниці Держмитслужби з Туреччини на вантажному автомобілі, р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , прибуло трикотажне полотно, загальною вагою (брутто) 19280,00 кг.

07.03.2021 декларантом ТОВ «САЙРУС-ГРУП» ОСОБА_2 , який діяв на підставі договору про надання митно-брокерських та експедиційних послуг від 02.11.2020 №VUD/S2020, була підготовлена та подана митному органу митна декларація (далі МД) в режимі «ІМ40ДТ», яка прийнята та зареєстрована за номером №UA500070/2021/002266.

Разом з митною декларацією надано, передбачені ст. 335 МК України, документи, серед яких: контракт від 12.10.2020 №BEIJ/LD /2020, інвойс від 15.01.2021 №179159, СМR від 20.01.2021 №179159, коносамент від 12.01.2021 №MEDKUMODS000040 та інші товаросупровідні та комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах, встановлено, що продавцем товару є компанія «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), відправником товару є компанія «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI» (ERKENEZ MAHALLESI, ALI COSCUN CAD., NO: 13/A, DULKADIROGLU, KAHRANANMARAS, TYRKEY), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ЛІДЕРФОРМ».

Відповідно до граф МД №UA500070/2021/002266 було заявлено 1 найменування товару поперечнов`язане трикотажне полотно, з ниток різних кольорів, без ворсу, виробник: ALFATEH TEKSTIL SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI, країна виробництва «TR», вагою-нетто 18483,74 кг, вагою-брутто 19280 кг, код товару згідно УКТЗЕД . Згідно інвойсу компанії «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» від 15.01.2021 №179159 вартість товарів становить 18 483,74 доларів США, митна вартість товарів за МД від 07.03.2021 № UA500070/2021/002266 становить 2 205 125,06 грн.

Митні платежі до Державного бюджету України сплачено у розмірі 652717,01 грн.

18.03.2021 після здійснення митного оформлення вказані товари випущено у вільний обіг.

З метою з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на зазначені товари митницею ініційовано направлення запиту до митних органів Республіки Туреччини.

Листом Державної митної служби України, Департаментом міжнародної взаємодії від 06.09.2022 року №26/26-04/7.10/1351 до Одеської митниці (вх. Одеська митниця від 07.09.2022 року №16860/4) спрямовано відповідь, отриману на запит української сторони від митних органів Республіки Туреччини. Міністерство ОСОБА_3 від 11.06.2021 номер Е-644156 повідомило, що комерційні транзакції, пов`язані з переміщенням товару за коносаментом від 12.01.2021 № MEDKUMODS000040, зареєстровані в митних органах Туреччини здійснювалися за експортною турецькою митною декларацією від 12.02.2021 №21343100ЕХ004225.

За даними, внесеними до турецьких митного документу від 12.02.2021 №21343100ЕХ004225, автотранспортним засобом з реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за коносаментом від 12.01.2021 №MEDKUMODS000040 переміщувалися з Туреччини до України товари, загальною вагою - брутто 15250 кг, вартістю 85064,85 доларів США на адресу ТОВ «САПСАН-М» (66801, Україна, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд. 7А).

До відповіді турецької сторони також додано документи, які містять дані щодо товару, який експортувався до України. Відповідно до отриманої інформації, на підставі вищевказаної турецької митної декларації вивозилася тканина загальною вагою - брутто 19280 кг, вагою - нетто 18903,30 кг та вартістю 85064,85 доларів США.

Таким чином, наведена вище інформація митних органів Туреччини вказує на те, що зазначена товарна партія, яка декларувалася митним органам країни експорту, митним органам України відрізняється.

Згідно службової записки митного поста «Чорноморськ-порт» Одеської митниці від 03.10.2022 №7.10-28.2/1398, сума митних платежів за інформацією, яка міститься в експортній документації митних органів Туреччини, становить 66 440,53 грн.

Тобто, на підставі наданих митними органами Туреччини інформації встановлено, що загальна фактурна вартість товару вагою (брутто) 19280 кг становить 85 064,85 доларів США.

За результатами опрацювання інформації, наданої від митних органів Республіки Туреччини стосовно законності ввезення на митну територію України товарів на адресу українського підприємства ТОВ «ЛІДЕРФОРМ», митницею встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці Держмитслужби товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним, зазначеним в експортних митних документах при вивезенні товарів з Туреччини, та є недостовірними стосовно найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів.

Покупцем та одержувачем вказаних товарів є ТОВ «ЛІДЕРФОРМ», в особі гр. ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та, в розумінні п.43 ст.4 МК України, є посадовою особою цього підприємства.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів, вартістю 2 399 126,50 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, а саме митної декларації від 07.03.2021 № UA500070/2021/002266, контракту від 12.10.2020 №BEIJ/LD/2020, інвойсу від 15.01.2021 №179159, СМR від 20.01.2021 №179159, коносаменту від 12.01.2021 №MEDKUMODS000040, які містять неправдиві відомості щодо найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил №1340/50000/22 вбачається, що в рамках зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2020 №BEIJ/LD/2020, укладеного між ТОВ «ЛІДЕРФОРМ», в особі директора гр. ОСОБА_1 , та компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), на умовах поставки «СFR UA Одеса» до зони діяльності Одеської митниці Держмитслужби з Туреччини на вантажному автомобілі, р/н НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , в контейнері НОМЕР_5 прибула пофарбована тканина, загальною вагою (брутто) 18960,00 кг.

04.02.2021 декларантом ТОВ «САЙРУС-ГРУП» ОСОБА_2 , який діяв на підставі договору про надання митно-брокерських та експедиційних послуг від 02.11.2020 №VUD/S2020, підготовлена та подана митному органу митна декларація (далі МД) в режимі «ІМ40ДЕ», яка прийнята та зареєстрована за номером №UA500070/2021/000963.

Разом з митною декларацією надано, передбачені ст. 335 МК України, документи, серед яких: контракт від 12.10.2020 №BEIJ/LD /2020, інвойс від 12.01.2021 №181261, СМR від 03.02.2021 №181261, коносамент від 26.01.2021 №MEDKUMODS000070 та інші товаросупровідні та комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах, встановлено, що продавцем товару є компанія «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), відправником товару є компанія «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI» (ERKENEZ MAHALLESI, ALI COSCUN CAD., NO: 13/A, DULKADIROGLU, KAHRANANMARAS, TYRKEY), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ЛІДЕРФОРМ».

Відповідно до граф МД №UA500070/2021/000963 заявлено 1 найменування товару - пофарбована тканина полотняного переплетення змістом волокон бавовни-55.0+-0,5%, та синтетичних штапельних волокон поліефіру -45,0+-0,5% без покриття та просочення: ALFATEH TEKSTIL SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI, країна виробництва «TR», вагою-нетто 18201,6 кг, вагою-брутто 18960 кг, код товару згідно УКТЗЕД .

Згідно інвойсу компанії «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» від 12.01.2021 №181261 вартість товарів становить 113 942,02 доларів США, митна вартість товарів за МД від 04.02.2021 №UA500070/2021/000963 становить 3 189 806,85 грн.

Митні платежі до Державного бюджету України сплачено у розмірі 63 7961,37 грн.

04.02.2021, після здійснення митного оформлення, вказані товари було випущено у вільний обіг.

З метою з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на зазначені товари, митницею ініційовано направлення запиту до митних органів Республіки Туреччини.

Листом Державної митної служби України, Департаментом міжнародної взаємодії від 06.09.2022 №26/26-04/7.10/1351 до Одеської митниці (вх. Одеська митниця від 07.09.2022 №16860/4) спрямовано відповідь, отриману на запит української сторони від митних органів Республіки Туреччини.

Міністерство ОСОБА_3 листом від 11.06.2021 № Е-644156 повідомила, що комерційні транзакції, пов`язані з переміщенням товару за коносаментом від 26.01.2021 № MEDKUMODS000070, зареєстрованим в митних органах Туреччини, здійснювалися за експортною турецькою митною декларацією від 22.01.2021 №21343100ЕХ018439.

За даними, внесеними до турецьких митного документу від 21.01.2021 №21343100ЕХ018439, автотранспортним засобом з реєстраційними номерами BH2330СЕ/ НОМЕР_4 , в контейнері BHIU5065421 за коносаментом від 26.01.2021 №MEDKUMODS000070 переміщувалися з Туреччини до України товари, загальною вагою - брутто 15250 кг, та вартістю 85 064,85 доларів США, на адресу ТОВ «САПСАН-М» (66801, Україна, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд. 7А).

До відповіді турецької сторони також додано документи, які містять дані щодо товару, який експортувався до України.

Відповідно до отриманої інформації, на підставі вищевказаної турецької митної декларації, вивозилася тканина, загальною вагою - брутто 18 960 кг, вагою - нетто 18 613,10 кг та вартістю 83 758,95 доларів США.

За позицією митниці, наведена вище інформація митних органів Туреччини вказує на те, що зазначена товарна партія, яка декларувалася митним органам країни експорту, митним органам України відрізняється.

Згідно службової записки митного поста «Чорноморськ-порт» Одеської митниці від 03.10.2022 №7.10-28.2/1398, сума митних платежів за інформацією, яка міститься в експортній документації митних органів Туреччини, становить 702 862,21 грн. Тобто, на підставі наданих митними органами Туреччини інформації встановлено, що загальна фактурна вартість товару, вагою (брутто) 18960 кг, становить 83 758,95 доларів США.

За результатами опрацювання інформації, наданої від митних органів Республіки Туреччини стосовно законності ввезення на митну територію України товарів на адресу українського підприємства ТОВ «ЛІДЕРФОРМ», митницею встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці Держмитслужби товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним зазначеним в експортних митних документах при вивезенні товарів з Туреччини та є недостовірними стосовно найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів.

Покупцем та одержувачем вказаних товарів є ТОВ «ЛІДЕРФОРМ», в особі гр. ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та, в розумінні п. 43 ст. 4 МК України, є посадовою особою цього підприємства.

Таким чином, за позицією митниці, гр. ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Вказані протоколи складено у відсутності особи, що притягується до відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 вказаних протоколів.

Мотиви апеляційного суду

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Згідно з ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У даній справі ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він, перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Лідерформ», вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві дані щодо найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів. За даним фактом 29.10.2022 відносно ОСОБА_1 складено два протоколи про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.

За диспозицією ч.1 ст.483 МК України відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо країни походження товарів, відправника та одержувача товару. Тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Наявність об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Отже, зміст ст. 483 МК України вказує на те, що це правопорушення є навмисним, тобто особа, яка вчиняє такі дії, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити їх шкідливі наслідки й бажати настання цих наслідків.

При цьому, документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» за №8 від 03.06.2005).

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005).

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2020 між ТОВ «Лідерформ» (покупець) та компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №BEIJ/LD/2020, за умова якого продавець поставить покупцеві продукцію, іменовану далі товар в асортименті, у кількості й за цінами, що зазначені в інвойсі до кожної партії Товару, які є невід`ємною частиною даного контракту, а покупець одержить і оплатить товар, відповідно до перерахованих нижче умов (п.1.1). Кількість, асортимент Товару зазначені в рахунках-інвойсах до кожної партії товару у товаросупроводжувальних документах (п.2.1.) Базисні умови поставки по даному контракту СРТ Київ (Україна), CFR Одеса (Україна) згідно Інкотермс 2010. Допускаються поставки на інших умовах, згідно Інкотермс 2010, які будуть зазначені в рахунках-інвойсах на кожну окрему партію (п.3.1.). Відправником товару згідно сьогодення договору є фірма, зазначена в рахунках-інвойсах до кожної партії товару (п.3.5.).

Вказаний контракт є чинним в силу презумпції, встановленої положеннями ст.204 ЦК України, щодо правомірності правочину.

У виконання вказаного контракту продавцем видано інвойси від 12.01.2021 за № 181261 та 15.01.2021 за № 179159.

Декларантом ТОВ «САЙРУС-ГРУП» ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ТОВ «Лідерформ», на підставі договору про надання митно-брокерських та експедиційних послуг від 02.11.2020 №VUD/S2020 підготовлені та подані митному органу митні декларації:

- 04.02.2021 в режимі «ІМ40ДЕ», яка зареєстрована за номером UA500070/2021/000963, та в якій заявлено 1 найменування товару - пофарбована тканина полотняного переплетення змістом волокон бавовни-55.0+-0,5%, та синтетичних штапельних волокон поліефіру -45,0+-0,5% без покриття та просочення: ALFATEH TEKSTIL SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI, країна виробництва «TR», вагою-нетто 18201,6 кг, вагою-брутто 18960 кг, код товару згідно УКТЗЕД , вартістю 113 942,02 доларів США, митна вартість товару- 3 189 806,85 грн.;

- 07.03.2021 в режимі «ІМ40ДТ», яка зареєстрована за номером UA500070/2021/002266, в якій заявлено 1 найменування товару поперечнов`язане трикотажне полотно, з ниток різних кольорів, без ворсу, виробник: ALFATEH TEKSTIL SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI, країна виробництва «TR», вагою-нетто 18483,74 кг, вагою-брутто 19280 кг, код товару згідно УКТЗЕД , вартість товарів становить 18 483,74 доларів США, митна вартість товару - 2 205 125,06 грн.

У вказаних деклараціях зазначено, що продавцем товару є компанія «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), відправником товару є компанія «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI» (Туреччина), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ЛІДЕРФОРМ» (Україна), умови поставки CFR UA ODESSA.

Митні платежі до Державного бюджету України сплачено у загальному розміру 1 290 678,38 грн. (637 961,37 грн +652 717,01 грн.) та після здійснення митного оформлення за вказаними деклараціями товари випущено у вільний обіг.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні товарів декларантом були подані всі документи, передбачені ст.335 МК України як обов`язкові, які були оформлені у встановленому чинним законодавством порядку та містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації товару. На момент переміщення через митний кордон України жодних підозр щодо будь-яких порушень та невідповідностей поданим документам митницею не виявлено.

Відомості, заявлені в митних деклараціях, щодо найменування товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача, вартості товару відповідають інвойсам та іншим товаросупровідним та комерційним документам.

Щодо інформації, наданої митними органами Республіки Туреччини, апеляційний суд зазначає таке.

Заповнюючи митні декларації, декларант керувався даними, зазначеними в документах, наданими іноземним контрагентом підприємством-експортером «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» та відправником «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI».

Слід відмітити, що за положеннями п.1 ч.1 ст.335 МК України подання експортної митної декларації не передбачено як обов`язковий товаросупровідний документ та підстава для переміщення товару через митний кордон України.

За позицією апеляційного суду, експортні документи, надані митним органом Республіки Туреччини, не є безумовно пріоритетними в українському митному правозастосуванні та не можуть автоматично визнаватися достовірними без належної перевірки.

Так, з огляду на положення ч.2 ст.352 МК України надходження від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, є підставою для проведення перевірки.

Натомість, митними органами жодних дій щодо перевірки за вказаними митними деклараціями проведено не було.

Під час складання протоколів Одеська митниця беззаперечно надала перевагу експортним документам, наданими митними органами Туреччини, перед документами, що надані при ввезенні в Україну, не здійснивши відповідної належної перевірки та не врахувавши, що відомості, зазначені декларантом в митних деклараціях, відповідають наданим декларантом товаросупрувідним документам, що видані продавцем товару у виконання укладеного контракту.

Отже, під час збирання доказів на встановлення можливих протиправних дій з боку ОСОБА_1 митними органами в порушення принципів повноти та об`єктивності не проведено всебічної перевірки щодо встановлення наявності підстав для складення протоколів про порушення митних правил, та навіть, не зважаючи на наявність діючого контракту, вказана інформація не була перевірена шляхом отримання будь-якої відповіді від продавця з метою перевірки долучених до митних декларацій інвойсів, не надано належної оцінки об`єктивним обставинам справи, та як наслідок безпідставно складено протоколи про порушення митних правил. Зокрема митним органом не надано доказів звернення до контролюючих органів Китаю, де зареєстрований безпосередній контрагент покупця компанія «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD», з метою фактичного встановлення обставин щодо вказаних господарських операцій та фактичної ціни поставленої продукції.

Крім того митним органом не здійснювалась перевірка відомостей, зазначених в експортних документах Туреччини, зокрема не направлено додаткового запиту по перевірці можливих взаємовідносин між «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI» та ТОВ «Сапсан-М», фактів відправлення товарів іншому покупцю (ТОВ «Сапсан-М»), факту перепродажу вищевказаних товарів після їх оформлення в режимі експорт в Туреччині тощо. Суду не надано жодного документального підтвердження фактів сплати за товари в сумах, зазначених в експортних документах, від ТОВ «Сапсан-М» на рахунок компанії, яка за версією митниці, є дійсним учасником зовнішньоекономічної операції. Не було вжито заходів по опитуванню керівництва компанії «ALFATEH TEKSTIL SANAY VE TICARET LIMITED SIRKETI», витребуванню фінансових документів з метою з`ясування факту причетності ТОВ «САПСАН-М» до придбання вищевказаних товарів тощо. При цьому, з матеріалів справи встановлено, що митниця неодноразово зверталась до директора ТОВ «САПСАН-М» з метою з`ясування обставин за отриманими турецькими експортними документами, відповіді на які, за поясненнями представника митниці, не отримано, а інших заходів по з`ясуванню фактичних обставин у керівництва ТОВ «САПСАН-М» митницею не здійснено.

Отже, ТОВ «Лідерформ» мало правовідносини з компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» (Китай), проте митний орган посилається на наявність наданої інформації уповноваженими органами іноземних держав щодо правовідносин між ALFATEH TEKSTIL SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI та ТОВ «САПСАН-М», однак належним чином вказана інформація не підтверджена.

Таким чином, митний орган всупереч вимог процесуального законодавства не довів, що ОСОБА_1 заявлено недостовірні дані при декларуванні товару, що імпортував на територію України. Відомості, зазначені декларантом в митних деклараціях, митним органом у встановленому порядку не спростовані.

З наданої суду апеляційної інстанції стороною захисту копії відповіді продавця компанії «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD» від 10.10.2025 вбачається, що розбіжності між експортними документами з Туреччини та документами ТОВ «Лідерформ» обумовлено тим, що першочерговий покупець, якому був призначений товар, відмовився його придбати, в наслідок чого товар був проданий ТОВ «Лідерформ» за іншою вартістю.

Апеляційний суд звертає увагу, що недостовірність відомостей це свідоме надання неправдивих даних, тобто фальсифікація, підроблення або навмисне викривлення інформації. Недостовірність відомостей, зазначених в документах, що стали підставою для переміщення товарів через митний кордон України, доводиться виключно митним органом певними засобами доказування.

Так, за позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.12.2024 у справі N 380/19286/23, заяви митного органу про недостовірність документів мають бути обґрунтовані доказами, такими як експертні висновки або рішення компетентних органів.

При встановлених у цій справі обставинах наявність розбіжностей між документами, поданими для митного оформлення, та даними, отриманими з інших джерел (у тому числі від митних органів інших держав), не є безумовним доказом подання неправдивих відомостей.

Декларант має підтвердження правильності зазначення відомостей в митній декларації (контракт, інвойси та інші товаросупровідні та комерційні документи, що надані митниці разом з митними деклараціями), достовірність яких митницею у встановленому законом порядку не спростована.

Так, матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів щодо недійсності зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2020 №BEIJ/LD/2020, укладеного між ТОВ «ЛІДЕРФОРМ» та компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD».

Укладений зовнішньоекономічний контракт є чинним, а з огляду на презумпцію правомірності правочину, передбачену ст.204 ЦК України, вказаний контракт є таким, що породжує правові наслідки, доки у встановленому законом порядку не буде визнаний недійсним. Саме на виконання вказаного контракту компанією «BEIJING TAGMARK IMPORT AND EXPORT CO., LTD».) видано інвойси від 12.01.2021 за № 181261 та 15.01.2021 за № 179159 на товари, які разом з іншими товаросупровідними та комерційними документами були наданий покупцю, на підставі чого заповнено митну декларацію, до якої додані визначені законодавством товаросупровідні документи та надані митниці.

Доказів того, що надані під час митного оформлення інвойси є підробленими, одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, митним органом також не надано.

За позицією апеляційного суду, митним органом не спростовано факту правдивості відомостей щодо найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів.

Отже матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Крім того, суб`єктивна сторона правопорушення, що визначена ч.1 ст.483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у вчиненні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару - містять неправдиві дані, та бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Виходячи з викладеного, директор ТОВ «Лідерформ» ОСОБА_1 мав чітко розуміти та усвідомлювати обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України (з приховуванням від митного контролю), передбачати шкідливі наслідки такого переміщення та бажати або свідомо допускати настання цих наслідків. Однак, митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 були вчинені умисні дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України шляхом надання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, матеріалами справи не доведена.

Крім того, враховано, що ТОВ «Лідерформ» за вказаними митними деклараціями сплачені митні платежі в таких розмірах за:

- МД №UA500070/2021/000963 сплачено 637 961,37 грн (за даними турецької сторони підлягало б сплаті, як зазначено у протоколі, 702 862,21 грн, тобто фактично сплачено менше на 64 900,84 грн);

- МД №UA500070/2021/002266 сплачено 652 717,01 грн (за даними турецької сторони підлягало б сплаті, як зазначено у протоколі, 66 440,53 грн, тобто фактично сплачено більше на 568 276,48 грн.)

Відтак, до державного бюджету України фактично сплачено майже вдвічі більше, ніж за даними турецької сторони (фактично сплачено всього 1 290 678,38 грн (637 961,37+652 717,01), підлягало б сплаті за даними турецької сторони 769 302,74 грн (702 862,21+66 440,53)). Вказана обставина спростовує доводи митниці про наявність в діях ОСОБА_1 вини у бідь-якій формі.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що митницею не доведено вчинення ОСОБА_1 як директором ТОВ «Лідерформ» умисних дій, які б були спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо найменувань товарів, їх кількісних та вагових характеристик, відправника та одержувача товарів, сторін зовнішньоекономічної угоди, а також умов поставок та вартості товарів та відповідно утворювали б об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому висновок суду першої інстанції про достатність доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 є передчасним та помилковим.

Слід зазначити, що в сенсі положень ст.8 МК України одним із основних принципів здійснення митної справи є законність та презумпція невинуватості. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що в даній справі митним органом не було доведено поза розумним сумнівом наявності в діях керівника ТОВ «Лідерформ» ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст.483 МК України знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

При встановлених обставинах інші доводи апеляційної скарги (щодо строку притягнення до відповідальності) не мають правового значення. Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами (справи «Гірвісаарі проти Фінляндії», «Проніна проти України»).

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню із закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Компанієць Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Компанієць Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 07 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко