ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17658/25

Провадження № 33/820/596/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., захисника Ванжули Я.В., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 11 червня 2025 року о 08 год. 23 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 206» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці ) по вул. Героїв Крут, 11 в м. Хмельницькому та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2025 рокускасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт посилається на відсутність належних та допустимих доказів його вини в інкримінованому правопорушенні. Зокрема, у матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, направлення на медичний огляд, акт лікаря, а також докази реєстрації дій поліцейських в автоматизованих системах, що прямо порушує вимоги Порядку проведення огляду та ст. 266 КУпАП.

Також долучена до матеріалів провадження відеофіксація не була надана стороні захисту для ознайомлення, не оцінена судом належним чином та не містить явних і очевидних ознак, які б підтверджували факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення не містить підписів свідків чи медичного висновку, що є істотним порушенням процесуальних норм.

Апелянт звертає увагу на те, що сама по собі відмова особи від проходження огляду не є безумовним доказом вини. Відсутнє підтвердження наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу, зокрема жодного рішення про переслідування чи інші докази правомірності зупинки.

Крім того, працівниками поліції не запропоновано альтернативу огляду в медичному закладі з зазначенням конкретної медичної установи та часу, а також ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про право на правову допомогу, зокрема на залучення захисника, що є також порушенням порядку дій поліцейських.

Стверджує, що суд безпідставно відхилив клопотання адвоката про відкладення розгляду справи, чим фактично позбавив сторону захисту можливості реалізувати своє право на ознайомлення з доказами та підготовки позиції.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Ванжула Я.В. підтримав доводи апеляційної скарги поданої ОСОБА_1 , просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, не заперечував проти апеляційного перегляду провадження у відсутності ОСОБА_1 , який проходить військову службу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши відеоматеріали, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №358234 від 11.06.2025 року, з якого вбачається, що 11 червня 2025 року о 08 год. 23 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 206» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці ) по вул. Героїв Крут, 11 в м. Хмельницькому та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 2 КУпАП(а.с.1-3);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) відмовився від огляду на стан сп`яніння (а.с.4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2025 року до медичного закладу КНП «ХОЗЗНПД`ХОР с.Скаржинці (а.с.5);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №358234 від 11.06.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.11).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Доводи апелянта стосовно відсутності підтвердження наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки як вбачається із відеозаписів події із нагрудних камер поліцейських, при зупинці транспортного засобу «Peugeot 206» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено, що причиною зупинки являється непристебнутий ремінь безпеки.

Відеозаписами із нагрудних камер поліцейських спростовуються і аргументи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції не запропоновано альтернативу огляду в медичному закладі з зазначенням конкретної медичної установи та часу. На відеозаписах чітко зафіксовано, як працівниками поліції неодноразово було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився, забажав пройти такий в медичній установі. При цьому, коли було запропоновано ОСОБА_1 зачинити власне авто та сісти в службове авто працівників поліції з метою поїздки до лікарні, останній повідомив, що боїться сідати в службовий автомобіль, та скористається службою таксі. Таку поведінку ОСОБА_1 працівниками поліції було правильно розцінено, як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було правомірно складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 2 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Отже, наявний відеозапис події, що міститься в матеріалах провадження, є належним та допустимим доказом у справі, узгоджується з іншими дослідженими судом доказами. Відповідно місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Посилання сторони захисту на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки такі ознаки як порушення координації рухів, мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, обумовлені суб`єктивним сприйняттям посадової особи, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, і не може об`єктивно оцінюватися виключно за відеозаписом подій, доданим до протоколу, як вважає захист.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта про те, що у протоколі відсутні підписи свідків, оскільки за змістом ст.266 ч.2 КУпАП обов`язкова присутність свідків під час огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки, передбачена виключно у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. З урахуванням наявності такого відеозапису, залучення двох свідків у даному провадженні не обов`язкове. Вимог щодо обов`язкової участі двох свідків при фіксації огляду на стан сп`яніння не містять і положення ст.130 КУпАП України.

В матеріалах даного провадження наявні докази, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, зокрема акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2025 року (а.с.5), які спростовують доводи апелянта стосовно відсутності такого.

Посилання апелянта на те, що сама по собі відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не є безумовним доказом вини, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки об`єктивна сторона правопорушення за ст. 130 КУпАП охоплює як факт керування у стані алкогольного сп`яніння, так і відмову особи від проходження відповідного огляду.

Доводи апелянта, про те, що суд безпідставно відхилив клопотання адвоката про відкладення розгляду справи, чим фактично позбавив сторону захисту можливості реалізувати своє право на ознайомлення з доказами та підготовки позиції, є необгрунтованими.

З матеріалів провадження вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 проходив військову службу у ЗСУ, ним неодноразово заявлялися клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин. В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості щодо залучення до розгляду захисника, відсутні і його клопотання чи заяви. Апеляційний суд також виходить з того, що згідно з положеннями ст. 268 КУпАП передбачена можливість здійснення захисту особою під час судового розгляду проваджень у справах про адміністративні правопорушення шляхом залучення захисника, надання письмових пояснень та заперечень на адресу суду, участі у судовому засіданні в режимі відео конференції з інших регіонів України у разі об`єктивної можливості, що є усталеною судовою практикою. Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 мав змогу реалізувати своє право на ознайомлення з доказами та підготовки позиції і залучивши до участі у справі захисника у встановленому законом порядку.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та не обгрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушень, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даному провадженні суд вважає, що ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: