Справа № 214/8080/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, яка працює у КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №89» КМР, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Качковського С.А.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2025 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №866920 від 09.08.2025 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до зазначеного протоколу, 27.07.2025, о 16-27 годині, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство щодо сина, а саме гучно кричала на нього, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру та порушила ст.34 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, заперечувала обставини, викладені в протоколі, пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 , який на теперішній час перебуває на військовій службі за межами міста, 27.07.2025 о 10-00 годині, викликав працівників поліції, яким повідомив, що вона неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Останні подивилися умови проживання в квартирі, пройшли на кухню. Потім, інспектор поліції сказав, що батько дітей просив, щоб діти поїхали до бабусі його матері. Разом з цим, ОСОБА_1 зазначила, що вона на сина не кричала. Також, вказала, що через тиждень, після цих подій, її викликали до школи, де вона, в присутності комісії та сина, надавала пояснення, а ще через два тижні, знову, прийшли два працівника поліції та склали щодо неї протокол, вказавши, що повинні скласти протокол, нічого не пояснивши.

Потерпілий ОСОБА_2 , в присутності представника служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, під час допиту пояснив, що зранку 27.07.2025 йому зателефонував батько ОСОБА_3 , та сказав, що він викликав поліцію. Також, батько наказав йому сказати поліцейським, що мати не ночує вдома, що немає їжі та води, а молодший брат ОСОБА_4 один сидить удома. Він запитав у батька, навіщо так казати, на що останній відповів, що так треба. Через два тижні, в школі, працівники поліції питали у нього, чи були такі обставини, про які заявляв батько. Оскільки він боявся батька, то підтвердив, що мама не ночує вдома, кричить на нього та інше. Разом з цим, потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що мати на нього, взагалі, не кричить, в них з братом є їжа, скарг на маму в нього немає.

Також, в судовому засіданні була допитана ОСОБА_5 , яка вказала, що ОСОБА_1 її невістка. 27.07.2025 їй зателефонував онук ОСОБА_4 , якому 11 років та сказав, що мами немає вдома з ночі. Після цього, вони з чоловіком приїхали до ОСОБА_1 , щоб забрати ОСОБА_6 . Останньої дома, дійсно, не було. Вони почекали її приблизно півтори години, але вона так і не прийшла, тому вони залишили онука ОСОБА_6 зі старшим братом ОСОБА_7 . Того ж дня, приблизно о 16-30 годині, їй зателефонував син та повідомив, що ОСОБА_1 повернулась додому в стані алкогольного сп`яніння та виганяє дітей. Вони, одразу, повернулись до них та побачили, що діти стоять на подвір`ї з речами, а поруч з ними працівники поліції. ОСОБА_8 пояснив, що мама сказав, щоб вони йшли до своєї бабусі. Також, свідок додала, що раніше ніколи не помічала, щоб невістка зловживала алкогольними напоями, в квартирі завжди був порядок, діти нагодовані та одягнуті.

Також, в судовому засіданні була допитана ОСОБА_9 , яка зазначила, що працює ДОП СП ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Від ОСОБА_3 , який проходить військову службу в АДРЕСА_2 , надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що його дружина ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство щодо старшого сина ОСОБА_7 . Він повідомив, що остання вживає алкогольні напої, не ночує вдома, кричить на сина ОСОБА_7 та виганяє його з дому. 27.07.2025 до ОСОБА_1 приїхали працівники патрульної поліції та опитали її та старшого сина. В той день протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався. Також, було відібрано пояснення від ОСОБА_5 , яка пояснила, що приїхала забрати онуків, які стояли з речами біля під`їзду. Також, ОСОБА_9 зазначила, що дитині шкоди завдано не було, але вона все одно вирішила скласти протокол, оскільки вважала, що коли мати кричала на сина, то завдала йому моральну шкоду. Особисто вона будь-яких пояснені від потерпілого ОСОБА_10 не відбирала, а усно спілкувалась тільки з ОСОБА_1 окрім того, ОСОБА_11 вказала, що час зазначений у протоколі це час, коли батько потерпілого зателефонував до служби 102.

Враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку.

Так, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї, ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого ст.62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як слідує з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

При цьому, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за №2229-VIII (далі - Закон).

Стаття 1 Закону визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В свою чергу, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак, дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, вчинення домашнього насильства є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, оскільки частина 2 статті 173-2 КУпАП містить обов`язкову умову настання відповідальності завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У той же час, протокол про адміністративне правопорушення в графі «склад адміністративного правопорушення» не містить опису диспозиції складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено, чи була вищевказаними діями ОСОБА_1 завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , зважаючи на те, що диспозиція вказаної статті не передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, внаслідок якого не було завдано шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. На думку суду, фактично, об`єктивна сторона правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 в протоколі не розкрита, тобто факт вчинення домашнього насильства останньою не знайшов свого підтвердження.

Окрім того, суд приймає до уваги пояснення як ОСОБА_1 , так і потерпілого ОСОБА_2 , надані ними обома в судовому засіданні, якими вони заперечували факт вчинення особою, що притягається до адміністративної відповідальності правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що потерпілий ОСОБА_2 не підтвердив обставини, викладені в протоколі, а будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суду не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.2 ст.173-2, ст.247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко