Єдиний унікальний номер: 379/1399/25
Провадження № 3/379/730/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409114, складеного 01.08.2025 о 14 год 39 хв, убачається, що 01.08.2025 о 12 год 04 хв у м. Тараща Бліоцерківського району Київської області по вул. Богдана Хмельницького, 161, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 330XD н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком лікаря (№ 42) від 01.08.2025, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, причини його неявки суду невідомі.

Захисник Поліщук Р.А. у судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недотриманням законної процедури та недійсністю медичного огляду. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_1 категорично не погоджується з обставинами справи, вину не визнає, вважає, що протокол було складено з грубими порушеннями Інструкції № 1452/735, порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а також із порушенням вимог КУпАП та процесуальних прав особи. Огляд ОСОБА_1 проводився лікарем ОСОБА_2 в медичному закладі КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» із використанням швидкого експрес-тесту для виявлення наркотичних речовин у сечі. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження у ОСОБА_1 не були відібрані. Протокол складено саме на підставі попереднього результату експрес-тесту без подальшого лабораторного підтвердження, що прямо суперечить нормам чинного законодавства. Таким чином, вважає, висновок лікаря щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння є недійсним, оскільки: не проводилися лабораторні дослідження, передбачені п. 7, 8, 22 розділу III Інструкції № 1452/735; медичний огляд не був комплексним; зафіксовано лише експрес-тест; відеозаписи підтверджують вказані порушення. Згідно з п. 10 Порядку № 1103, позитивний експрес-тест без лабораторного підтвердження не може вважатися достатнім доказом наявності наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі. Висновок без лабораторного підтвердження, виданий лікарем, є недійсним. Виявлення окремих ознак сп`яніння не є автоматичним підтвердженням перебування особи у стані наркотичного сп`яніння. Зазначене узгоджується з практикою Київського апеляційного суду: постанова у справі № 379/645/24 від 24.01.2025; постанова № 379/1528/24 від 17.03.2025; постанова № 379/1761/24 від 30.05.2025; постанова № 379/31/25 від 19.05.2025. Додатково, зазначає, що від КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» надійшов висновок лікаря, згідно з яким вбачається, що лабораторне дослідження з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння щодо ОСОБА_1 не проводилося, оскільки, згідно з відео, видно, що огляд/освідчення були проведені на основі швидкого експрес-тесту, а не лабораторного дослідження біологічного середовища. Більше того, під час огляду ОСОБА_1 вимагав відібрати інші біологічні зразки та провести лабораторне дослідження, на що лікар відверто зауважила і підтвердила, що в їхній лікарні дослідження біологічного середовища може проводитися лише зазначеним способом і ніяк інакше; також вона зазначила, що в інших медичних закладах діє аналогічний порядок, фактично намагавшись переконати Бойка припинити вимогу на проведення лабораторного дослідження біологічного середовища яке він здав та іншого середовища яке може бути здано.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених вище обставин суд вважає можливим здійснити розгляд цієї справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки у матеріалах справи наявні дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст.251 КУпАП).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За визначенням п.1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У пунктах 2 і 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015№1452/735, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 зі змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 20.01.2023 № 57 (далі Порядок №1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з ознаками такого стану,установленими МОЗ і МВС).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 6, 8 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Водночас, відповідно до п. 7-11 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктами 12, 13 розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до положень п. 15 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу ІІІ Інструкції).

При цьому, частина 5 статті 266 КУпАП імперативно встановлює, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Більш того, пунктом 22 Інструкції також закріплено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно наявного матеріалах висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 01.08.2025 КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» вбачається, що на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану сп`яніння № 42, складеному о 12 год 32 хв 01.08.2025, що 01.08.2025 об 14 год 01 хв лікарем ОСОБА_2 за направленням поліцейського, було проведено відповідний огляд, висновок огляду ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (позитивний тест на АМР).

Як убачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42, дата та час заповнення 01.08.2025 12 год 32 хв, лікарем ОСОБА_2 в приміщенні КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» 01.08.2025 о 14 год 01 хв було проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Під час проведення огляду зафіксовано лише зовнішній огляд та поведінку обстежуваної особи, мовну здатність, вегетативно-судинні реакції, артеріальний тиск, тремтіння пальців рук, пере6несені травми, відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів. О 12 год 48 хв зафіксовано обстеження за допомогою приладу «Drager 5820», результат 0,0 ‰. Висновок наявні ознаки сп`яніння. Заключний діагноз (за результатами огляду тестів) наркотичне сп`яннія.

Згідно з долучених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, вбачається видача швидкого тесту Wondfo (час 14:01 файл «clip-7»), занурення лікарем тесту у сечу (час 14:01:30 файл «clip-7»). В подальшому, лікар озвучила результати швидкого тесту Wondfo. ОСОБА_1 зазначив, що нічого не вживав (наркотичні речовини) та запитав чи може здати додатковий аналіз. Лікар запропонувала звернутися в інший медичний заклад у іншому місці (час 14:05 файл «clip-8»), на що ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатом, сказав, що хоче здати кров. Лікар зазначила, що проводиться тільки аналіз сечі, кров не приймають (час 14:06 файл «clip-8»). Учасники підписали та отримала висновок. ОСОБА_1 зазначив, що з висновком не згодний (час 14:15 файл «clip-8»).

Разом з тим, відповідно до інструкції до експрес-тесту Wondfo № 10, комбінований тест Wondfo на наркотики у вигляді панелі - це конкурентний імунохімічний аналіз для визначення наявності наркотичних речовини у сечі людини. Він являє собою хроматографічний абсорбуючий пристрій, у якому наркотичні речовини та їх метаболіти у зразку конкретно поєднані з обмеженою кількістю ділянок зв`язування кон`югантів антитіло-барвник.

Цей тест був розроблений тільки для аналізу зразків сечі. При використанні зіпсованих зразків сечі можна отримати помилкові результати. Цей тест представляє собою якісне скринінгове дослідження. Він не призначений для визначення кількісних значень концентрації наркотичних речовин або рівня інтоксикації. Існує ймовірність технічних або процедурних помилок, а також потрапляння інших речовин у зразок сечі, що може призвести до отримання хибних результатів.

За допомогою аналізу неможливо відрізнити наркотичні речовини від деяких лікарських засобів. Позитивний результат може бути отриманий при вживанні певних продуктів харчування або харчових добавок.

При цьому, суд звертає увагу на лист Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 26.11.2024 № 061-10897, в якому зазначено, що метод імунохроматографічного аналізу (ІХА) із застосуванням медичних виробів для діагностики in vitro не є лабораторним дослідженням у розумінні пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами).

З урахуванням викладеного та враховуючи, що лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу (у сечі) ОСОБА_1 була проведена за допомогою комбінованого тесту на наркотики Wondfo № 10, що суперечить вимогам Інструкції та Порядку, оскільки результат не було підтверджено лабораторними дослідженнями, зокрема газовим хроматографом - освідування ОСОБА_1 і його результати не можна вважати дійсними.

Такої ж позиції дотримується й Верховний Суд, який у постанові від 24.02.2020 у справі № 823/1022/16 вказав, що правильними є висновки судів попередніх інстанції про те, що результати медичного огляду для встановлення факту алкогольного/наркотичного сп`яніння, вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, огляд ОСОБА_1 у медичному закладі - КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції №1452/735, зокрема, з порушенням пунктів 7-8 розділу ІІІ цієї Інструкції, яка вказує на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, та п. 10 Порядку № 1103, яким передбачено, що у разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням, а тому відповідно до приписів пункту 22 Інструкції №1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсними.

Суд враховує, що виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, передбачених пунктом 4 розділу І Інструкції №1452/735 не є доказом перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, а є підставою для проведення огляду такого водія у встановленому законом порядку, що прямо вказано у пункті 2 розділу І цієї Інструкції, за результатами якого відповідний стан сп`яніння знайде або не знайде підтвердження.

Інших доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Аналогічна позиція висловлена Київським апеляційним судом у постановах у справах № 379/645/24 від 24.01.2025; № 379/1528/24 від 17.03.2025; № 379/1761/24 від 30.05.2025; № 379/31/25 від 19.05.2025; № 379/759/24 від 21.04.2025; № 379/1533/24 від 03.04.2025.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», заява 15175/89 ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя:В. І. Зінкін