Справа № 632/1543/25
провадження №3/632/610/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., за участю секретаря судового засідання Боровок Т.П., захисника Стріченка Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16 серпня 2025 року о 16 годині 45 хв., перебуваючи поблизу будинку № 50 на вулиці Свободи у селі Михайлівка Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом - трактором Т40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння звужені зіниці, які не реагують на світло.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я, відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 прибув лише у судове засідання, призначене на 05 вересня 2025 року, у якому заявив клопотання про залучення захисника.

У наступні судові засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Участь в судовому розгляді брав його захисник адвокат Стріченко Д.А.

Із клопотання захисника про закриття провадження у справі, яке було подано 12 вересня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав.

При цьому захисник не заперечуючи факт керування ОСОБА_1 , за вказаних вище обставин місця і часу, транспортним засобом трактором Т40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку - у закладі охорони здоров`я, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Основними аргументами захисника є такі:

- транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений безпідставно, оскільки поліцейські, в порушення ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», не проінформували його про конкретну причину зупинки ними транспортного засобу з детальним описом підстави зупинення, визначених у ч. 1 , ч. 2 ст. 35 цього Закону.

Про підстави його зупинення водій ОСОБА_1 не був проінформований й під час складання матеріалу про адміністративне правопорушення.

Отже, зупинення поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася без жодної на те законної підстави, тобто у спосіб, що не передбачений ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

- всупереч вимогам ст. 265-2, 266 КУпАП ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;

- єдиною підставою для підозри ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння стало те, що він мав звуженні зіниці, які не реагували на світло, що було встановлено з порушенням процедури, у тому числі при огляді водія у сонячну погоду, та за відсутності інших ознак такого стану.

При цьому захисник зазначив, що перевірка водія на наявність ознак наркотичного сп`яніння була символічною, яка за своєю суттю не перевищувала її формальної наявності та не була спрямована на реальне встановлення фактів;

- інспектор поліції був зобов`язаний доставити ОСОБА_1 до найближчого фельдшерсько-акушерського пункту, а не до закладу охорони здоров`я, який розташований у місті Балаклія Харківської області на відстані понад 80 кілометрів від місця події;

- матеріали відеозапису, що наявні у справі про адміністративне правопорушення, не є безперервними, а тому є неінформативними.

Заслухавши доводи захисника, пояснення інспектора поліції ОСОБА_2 службової особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, який був допитаний у якості свідка за клопотанням захисника, дослідивши письмові докази та відеозаписи з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського,суд вважае, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду з наступних підстав.

За положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В якості доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425078 від 16 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зміст якого наведений вище; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення, окрім іншого, стану наркотичного сп`яніння щодо ОСОБА_1 до КНП «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування»; відеозаписи з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського; довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, що були досліджені судом.

Водночас, матеріали справи не містять належних і допустимих, тобто, зібраних з дотриманням вимог Закону, доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які були б законною підставою для його зупинки.

Так, у ст. 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Із зазначених норм законодавства вбачається, що працівники поліції можуть вчиняти дії, пов`язані із здійсненням ними своїх службових повноважень лише на підставі, у порядку, а також у спосіб передбачений законодавством України, при цьому будучи позбавленими вчиняти такі дії у випадку відсутності в законодавстві визначення підстав, порядку чи способу певних дій.

Разом із цим у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Він нерозривно пов`язаний з моментом вчинення правопорушення, що підтверджується зазначеною статтею Закону України «Про Національну поліцію», оскільки в ній йдеться про підстави за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби які рухаються, і так само містить обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки, за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху може поставити під сумнів подальші дії працівників поліції.

З матеріалів справи вбачається, що жодної з наведених підстав для зупинення трактору під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції в даному випадку не було.

Так, у Постанові Верхового суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 зазначено, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Із досліджених судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки транспортного засобу поліцейські не представились, не повідомили причину зупинення, за відсутності правових підстав почали вимагати у ОСОБА_1 документи, не пояснивши причини цієї вимоги.

Разом із цим з відеозаписів вбачається, що поліцейські 16 серпня 2025 року близько 16 години 40 хв., перебуваючи у сільській місцевості, зупинили сільськогосподарську техніку трактор Т40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому, як можна вважати, причиною зупинення було запитання поліцейського до водія «Пане водій, а де Ваш номерний знак?», який на тракторі був встановлений позаду кабіни.

Після цього поліцейський втратив інтерес до з`ясування даної обставини.

Цей факт, а також те, що водій ОСОБА_1 взагалі не був проінформований про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, на думку суду, вказує на те, що поліцейські не мали жодних визначених Законом підстав для зупинення транспортного засобу та вчинили ці дії з надуманих причин.

Разом з тим, працівники поліції ігноруючи положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», не повідомили ОСОБА_1 про застосування технічних засобів при виявленні та фіксуванні правопорушення.

У свою чергу ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, відповідав на всі запитання та виконував всі вимоги працівників поліції, разом із цим категорично заперечив факт вживання наркотичних засобів та наявність відповідних ознак. Погоджувався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від чого відмовився тільки тоді коли йому було запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я, що розташований у місті Балаклія Харківської області за 80 км. від місця події.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинення трактора під керуванням ОСОБА_1 згідно із ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева», будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що за відсутності доказів законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що передувала складенню протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були відсутні підстави для вимоги проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а тому всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими, у тому числі складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_2 , який був допитаний судом у якості свідка, та вважає, що ОСОБА_1 був зупинений на законних підставах та відносно нього правомірно складений матеріал про адміністративне правопорушення, наведених вище висновків суду не спростовують.

Отже, аналіз встановлених у ході судового розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість відповідних доводів захисника, оскільки, при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи, працівниками поліції не долучено жодних доказів законності зупинки трактора під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого складений протокол є недопустимим доказам і не може бути покладений в основу судового рішення.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, ураховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, суд вважає, що при оформленні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення і матеріалів справи допущені істотні порушення, що є підставою для визнання цих документів недопустимими доказами і закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене інші доводи захисника судом не враховуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:Г. М. Васянович