Справа № 694/2468/25
Провадження № 3/694/831/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.10.2025

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж Ольга Юліанівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ст. 188-57 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № ПП003331 від 08.08.2025, 08.08.2025 об 11 год 55 хв. на а/д Т2411 5 км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КОБАЛЬТ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки, а саме: відмовився від супроводження для проходження вагового контролю на а/д Н-16 173 км+460 м. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ПКМУ №513 від 19.05.2013 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП.

На підтвердження події та складу адміністративного правопорушення до цього протоколу приєднано: направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 31.07.2025 № 002714, копію посвідчення водія ОСОБА_1 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КОБАЛЬТ, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,копію товарно-транспортної накладної № 118 від 08.08.2025, копію індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_1 , фотознімки транспортного засобу, копію акта про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу КОБАЛЬТ, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,від 08.08.2025, копію рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу КОБАЛЬТ, державний номерний знак НОМЕР_2 , відеозаписи, вміщені на лазерний компакт-диск.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та пояснив, що він не відмовлявся від проведення зважування автомобіля, однак, хотів подзвонити роботодавцю, оскільки вантаж не його і автомобіль також. Він є найманим працівником.

Крім того, надав до суду копію постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 092281 від 16.09.2025 в.о. начальником Олегом Лучиним відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, якою стягнуто з автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_2 штраф за фактом перевірки, проведеної 08.08.2025 о 13 53 год.

Проаналізувавши наявний в матеріалах справи відеозапис та матеріали справи, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-57 КУпАП з наступних підстав.

Статтею 188-57 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань.

Диспозиція статті є банкетною, та відсилає до нормативних актів, які регулюють порядок проведення заходів державного нагляду (контролю).

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, серед іншого, супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу упорядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.

З аналізу диспозиції зазначеної статті слідує, що обов`язковою ознакою визначеного статтею правопорушення є умисел на вчинення адміністративного проступку.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Наданий суду диск з відеозаписом правопорушення містить тільки відео, аудіо відсутнє. Тож суду не вдалося почути розмову, яка відбулася між посадовими особами Укртрансбезпеки та ОСОБА_1 під час події 08.08.2025 на а/д Н-16 173 км+460 м.

Доказів відмови ОСОБА_1 від проходження зважування, або супроводу матеріали справи не містять, так само спростовуються відеозаписом.

Натомість, з наданої у судовому засіданні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, вбачається, що ОСОБА_1 08.08.2025 проходив ваговий контроль, за результатом якого і винесено відповідну постанову.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушення в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

З викладеного слідує відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за складеним протоколом від 08.08.2025 за ст. 188-57 КУпАП, з огляду на те, що представлені докази, які не доводять подію і склад відповідного адміністративного правопорушення.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, керуючись ст. 9, 23, 188-57, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 188-57 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Ольга Юліанівна Смовж