ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи, що надійшли з Жмеринського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм вантажником в ТОВ «М`ясний майстер», про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 376620 від 30 червня 2025 року, складеного поліцейським СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Климчуком Б.В., 29 червня 2025 року о 00-31 год в с. Станіславчик по вул. Калініна водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Рено Меган», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно чинного законодавства відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР.

Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 52 Кримінального кодексу України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вини у вчиненому правопорушенні не визнає, пояснює, що 29 червня 2025 року він був зупинений працівниками поліції за те, що у нього в темну пору доби не горіла підсвітка номерного знака. Під час перевірки документів працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і він погодився, однак потім виявилось, що у них немає приладу для проходження огляду, і вони запитали, чи пройде він огляд в лікарні, на що він також погодився, однак потім виявилось, що автомобіль потрібно буде залишити на дорозі. Він рознервувався та пішов, залишивши автомобіль. Підозра працівників поліції про те, що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, безпідставна, оскільки він їм повідомив, що алкоголю не вживав і пройти огляд на стан сп`яніння згоден. Далі не знав як вчинити, перебував у панічному стані, розхвилювався і пішов. Потім поліцейські розцінили його поведінку як таку, що він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча насправді був тверезий, однак почувався розгублено. Просить справу відносно нього закрити, оскільки в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, який не містись жодного підпису та містить відмітку про те, що ОСОБА_2 від підпису відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому іншою ручкою дописано дату 30.06.2025 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких зазначено, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер відмовився, (однак в судовому засіданні встановлено, що це не відповідає дійсності, так як алкотестер у працівників поліції був відсутній і проходити такий огляд ОСОБА_3 не відмовлявся); розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та розписку про роз`яснення прав та обов`язків де вказано «ознайомлений, від підпису відмовився», однак ОСОБА_2 пояснив, що ніхто зі змістом розписок його не ознайомлював; рапорт поліцейського СРПП Жмеринського РВП Богдана Климчука про те, що ним було виявлено під час чергування автомобіль «Рено Меган» під керуванням ОСОБА_2 , та зупинено у зв`язку з тим, що не працювала підствітка, в подальшому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в Жмеринській ЦРЛ, на що останній відмовився; розписку ОСОБА_2 про отримання від працівників поліції свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; довідку про те, що ОСОБА_2 станом на 30 червня 2025 року протягом останніх 12 місяців до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не притягувався та копію посвідчення водія.

У судовому засіданні було оглянуто відеодиск, доданий працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, де відео розпочинається з того, що працівники поліції повідомляють ОСОБА_2 те, що його було зупинено за керування технічно несправним автомобілем, запитують документи для перевірки, після чого запитують, чи вживав ОСОБА_2 алкогольні напої і чи пройде огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що останній повідомляє, що алкоголю не вживав, огляд пройти погоджується, потім виявляється, що у працівників поліції відсутній алкотестер "Драгер", і вони йому пропонують пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що він також погоджується, однак в подальшому між ними виникає суперечка через те, де має залишитись автомобіль ОСОБА_2 . Далі останній йде від автомобіля, суперечки з працівниками поліції продовжуються.

Суддя наголошує, що особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи не встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні зі слів ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, що також підтверджено відео, однак оскільки працівники поліції не надали йому можливості пройти такий огляд на місці зупинки, проте склали протокол за відмову від проходження огляду, то жодним доказом не підтверджено, що він відмовився від проходження такого огляду.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, передбачає, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Результати огляду проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з якого вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, або висловив незгоду з його результатами направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Водночас, статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту шостого розділу дев`ятого Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз положень статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 , Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністретсрва Внутрішніх Справ України та Міністерства Охорони Здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, а також диспозиції частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення вказують на те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного/алгогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку і способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду та відсутність факторів, які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду.

При цьому, лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні зі слів ОСОБА_2 , що також підтверджено оглянутим відеодиском, проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу не представилось можливим через відсутність у працівників поліції приладу «Драгер», направлення для проходження огляду в лікарняному закладі ОСОБА_2 також не отримував, чіткої відмови щодо проходження огляду на стан сп`яніння не висловлював.

Отже факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду, тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок - звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведеною.

Частина перша статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення гарантує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 130, 245, 247, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ