ПОСТАНОВА

Справа № 137/1293/25

09 жовтня 2025 р. 3/137/471/25

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з даних адміністративного матеріалу не працюючої, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.07.2004 Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 о 20 год 44 хв по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України батьківських обов`язків.Вказане ухилення виразилось у тому, що її донька ОСОБА_2 , 2009 року народження, рахувалась безвісти відсутньою.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення за ч.2 ст. 184 КУпАП, тобто повторне протягом року невиконання батьківських обов`язків передбачених Сімейним Кодексом України.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала (а.с. 14, 16).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у Рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вимоги ст. 277, ч. 2 ст. 268 КУпАП і те, що ОСОБА_1 була обізнана про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що справа буде розглянута Літинським районним судом Вінницької області, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Так, винуватість ОСОБА_1 , в інкримінованому їй правопорушенні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 671638 від 10.09.2025 (а.с. 1), рапортом (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 3).

22.04.2025 Літинським районним судом Вінницької області ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. Постанова набрала законної сили 02.05.2025 (а.с. 9-10).

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушниці, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 , слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1 700,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 22 КК України, ст. 40-1, ч. 2 ст. 184, ст. 283, ст.284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.