Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/540/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Макарова Ю. І.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л.,за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Спіріна С.С., прокурора віділу Кропивницької обласної прокуратури Зінов`єва М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Світловодськогоміськрайонного суду Кіровоградської областівід 06 серпня2025 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, депутата Світловодської міської

ради Кіровоградської області, працюючого керівником відділу

закупівель ПП «Віктора і К», проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 172-6КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького апеляційного суду зі скаргою про його скасування та закриття провадження, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.4 ст. 38 ККУАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оформлений оперуповноваженим сектору Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Іщенко В.В. неправильно, з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376 від 06.11.2015 року, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який фігурує у даній справі, був складений не 11 березня 2025 року, а до 18 лютого 2025 року, що підтверджується повідомленням начальника вищевказаного управління ОСОБА_2 , направленого на його адресу 18 лютого 2025 року за вих. № 20516/110-2025.

Сам протокол, у розумінні ст. 87 КПК України, на думку ОСОБА_1 є лише процесуальним документом і не має ніякого доказового значення, а обставини, які викладені у протоколі не відповідають дійсності.

Крім того, ОСОБА_1 з посиланням на постанову Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.05.1998 року по даній категорії справ, практику Верховного Суду, а також рішень судів різних інстанцій по аналогічних справах стверджує, що датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП є не дата оформлення протоколу, а 01 серпня 2024 року коли Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області виявило факт несвоєчасної подачі декларації за 2023 рік та розпочало перевірку.

Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що на момент розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме 06 серпня 2025 року, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.4 ст.38 КУпАП сплинули ще 02 лютого 2025 року, а тому суд на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП повинен був закрити справу.

ОСОБА_1 вважає, що замість того щоб відреагувати на порушення процедури та встановленого порядку оформлення протоколу про вчинення корупційного правопорушення, шляхом повернення матеріалів даної адміністративної справи органу який їх направив або закрити провадження, без з`ясування обставин та дослідженні доказів, суд в порушення вимог ст. 245 КУпАП допустив необ`єктивність та неповноту, не дав належної правової оцінки доводам сторони захисту, які викладені у відповідному клопотанні про закриття справи, неправильно застосував норми матеріального та порушив процесуальне законодавство, ухвалив рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яке не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Спіріна С.С., які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, прокурора Зінов`єва М.В., який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та зваживши доводи сторін, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ст. ст. 245, 251 та 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вчинення даного правопорушення, пов`язаного з корупцією настає у разі умисного діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 з 20 листопада 2020 року є депутатом Світловодської місткої ради восьмого скликання, відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, граничний термін подачі декларації ОСОБА_1 , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік становить до 01 квітня 2024 року.

Однак, ОСОБА_1 у встановлений строк декларацію не подав, а подав її лише 01.04.2024 року о 11.04 год. за місцем знаходження Світловодської міської ради Кіровоградській області, розташованої по вул. Героїв України, 14 м. Світловодськ.

Причину несвоєчасної подачі декларації ОСОБА_1 мотивує перебоями в енергопостачанні та відсутністю 31 травня 2024 року світла за місцем його проживання, а також інтернет зв`язку.

Крім того, ОСОБА_1 , під час апеляційного розгляду пояснив, що проблем зі збором інформації, необхідної для заповнення декларації у нього не було, його матеріальний стан у порівнянні з іншими періодами не змінився, необхідно було лише уточнити розмір його заробітної плати за основним місцем роботи.

Факт несвоєчасної подачі декларації ОСОБА_1 не оспорює.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правильними і, такими що ґрунтуються на об`єктивних даних.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На спростування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за несвоєчасну подачу щорічної декларації за 2023 рік, у зв`язку з відсутністю доказів наявності у нього протиправного умислу, то апеляційний суд відмічає, що для кваліфікації несвоєчасного подання декларації як адміністративного правопорушення необхідна наявність двох обставин, а саме сам факт несвоєчасного подання та відсутність у суб`єкта декларування поважних причин порушення термінів подання декларації.

Перебої енергопостачання в умовах воєнного стану та військової агресії рф, відсутність за місцем проживання ОСОБА_1 світла або інтернет зв`язку не є поважною причиною або обставиною непереборної сили для не подачі декларації в строк, оскільки період декларування, як правило починається з 01 січня і триває до 01 квітня наступного року, а процедура заповнена декларації з урахуванням постійних рекомендацій НАЗК не потребує особливих знань та навичок, тим більше що ОСОБА_1 подавав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування не вперше, а тому не міг не усвідомлювати наслідки своїх дій.

В даному випадку, апеляційний суд з об`єктивністю констатує, що фабула обвинувачення, яка викладена у протоколі № 155/25 від 11.03.2025 року стосовно ОСОБА_1 відображає фактичні обставини справи, містить кваліфікуючі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, по формі та змісту протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, дата, час та місце вчинення правопорушення конкретно визначені, а тому підстав для повернення протоколу на доопрацювання у суду першої інстанції не було.

Тим більш, що судом першої інстанції ці питання процесуально вирішені, після чого за клопотанням сторони захисту витребовувались докази та перевірялась версія про те, що протокол стосовно ОСОБА_1 нібито був оформлений та направлений 18 лютого 2025 року, а не 11 березня 2025 року.

Аргументовано спростував суд і аналогічну позицію апеляційної скарги ОСОБА_1 про закінчення на момент розгляду справи строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, досліджені та перевірені місцевим судом обставини цієї справи, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень передбачених ст..ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу.

Таким чином, датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП накладено на ОСОБА_1 в межах процесуальних строків, передбачених ст. 38 КУпАП і такий висновок апеляційного суду узгоджується із висновками Верховного Суду (лист від 09.04.2021 № 1089/0/2-21) про те, що виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до роз`яснень НАЗК, зокрема, листа за вих. №47-09/27771/21 від 26.04.2021, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, проте факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складенні протоколу.

В даному випадку, дії оперуповноваженого управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до складення цього протоколу, а саме до 11.03.2025 року, свідчать лише про проведення процесуальних дій для отримання певних відомостей, які підтверджують чи спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д. Л. Іванов