П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Київ

Справа №757/56195/24-п

Апеляційне провадження №33/824/2245/2025

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №168537 від 07 листопада 2024 року, 07 листопада 2024 року приблизно о 22:25 за адресою: м. Київ, шосе Набережне у напрямку мосту Патона, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 7510». Результат позитивний - 0.30 проміле. Своїми діями водій порушив п.2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №168516 від 07 листопада 2024 року, 07 листопада 2024 року о 21:02 за адресою: м. Київ, шосе Набережне у напрямку мосту Патона, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважний, не дотримався безпечної швидкості й дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA RAV- 4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальних збитків, при цьому ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3Б, 12.1,13.1 ПДР України, що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова мотивована тим, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Не погодився із вказаною постановою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Клунко О.М. подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки доказам, які надані поліцейським, та не надано належної правової оцінки доводам сторони захисту.

Захисник зазначає, що судом першої інстанції не було враховано Європейську судову практику , не взято до уваги погрішність встановлену виробником відповідного газоаналізатора, не надано належну оцінку наявним правопорушенням, виявленим стороною захисту при складані працівником поліції відповідних документів, а також у повній мірі не досліджені всі докази, як наявні в матеріалах справи, так і надані стороною захисту.

Судом першої інстанції відеозапис фіксації адміністративного правопорушення досліджувався лише перші 10 сек, доводи сторони захисту судом першої інстанції не були взяті до уваги, при цьому суд звернув увагу лише на пояснення потерпілої ОСОБА_2 .

Захисник зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено час вчинення правопорушення, що не відповідає вимогам Інструкції №1376 та є порушенням зі сторони працівників поліції положень ст. 256 КУпАП.

Захисник вказує, що у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року (конвенція ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2615-VII1 від 25 квітня 1974 року), міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним з управлінням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0.50 г чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг на літр повітря, що видихається.

Отже, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп'яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0.25 мг на літр повітря, що видихається і у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 % (проміле).

Таким чином очевидно, що у нашому випадку, навіть не враховуючи можливу похибку при використанні газоаналізатору «Drager Alcotest 7510», результати тесту ОСОБА_1 у 0,3 % (проміле) знаходяться в межах допустимої норми, визначеної міжнародним законодавством.

Поліцейськими не було зазначено ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що ОСОБА_1 фактично не погоджувався, що вживав алкоголь та зазначив, що пив квас, а це у свою чергу є ознакою незгоди з результатами обстеження на місці.

Захисник також вказує на те, що час вручення ОСОБА_1 направлення на огляд у лікаря нарколога знаходиться за межею двох годин часу, визначеного у ст.266 КУпАП для проходження такого огляду.

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В іншій частині, постанову суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвоката Клунко О.М. підтримав апеляційну скаргу з підстав наведених у ній та просив її задовольнити.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, як передбачено положеннями ст. 294 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ним не оскаржує, а тому в цій частині перегляду апеляційним судом не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2,3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 Розділ 2 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2024 року приблизно о 22:25 за адресою: м. Київ, шосе Набережне у напрямку мосту Патона, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 7510». Результат позитивний - 0.30 проміле. Своїми діями водій порушив п.2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №168537 від 07 листопада 2024 року. Протокол підписаний ОСОБА_1 та в графі «пояснення» зазначено «погоджуюсь». /а.с.1/;

роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», тест №1212, з якої вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест 07 листопада 2024 року о 22.25 год за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest 7510» з результатом - 0.30 проміле. Дата останнього градуювання - 10 жовтня 2024 року. Роздруківка з технічного пристрою «Drager Alcotest 7510» підписана ОСОБА_1 та жодних зауважень не містить /а.с.7/;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд з використанням приладу «Alcotest Drager №7510», результат огляду позитивний - 0.30 проміле. Акт також підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень /а.с.8/;

направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я від 07 листопада 2024 року /а.с. 9/;

відеозаписом, який було переглянуто судом апеляційної інстанції, та на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, спілкування поліцейського та ОСОБА_1 з приводу обставин ДТП, в ході яких ОСОБА_1 було повідомлено, що в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», а бо в медичній установі у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», результат огляду 0.30 проміле, працівники поліції запитали ОСОБА_1 чи не бажає він проїхати до медичної установи до лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповів, що немає сенсу. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП /а.с. 16, 118а/.

Таким чином, висновок викладений в постанові Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений вказаними вище доказами.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що результат 0.30 проміле не є станом алкогольного сп`яніння відповідно до норм міжнародного права, зокрема Віденської конвенцію про дорожній рух, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, виходячи з такого.

Стаття 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада 1968 року) з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 1 травня 1971 року, містить норму, згідно з якою в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Проте зазначена норма вказаної Конвенції за суттю є рекомендаційною та не встановлює мінімального рівня алкоголю у крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів Конвенції, настає алкогольне сп`яніння. При цьому Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші ніж 0,25 ‰ у повітрі. Зокрема, в Україні встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові 0,2 ‰.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що прилад «Alcotest 7510» має межі дозволеної похибки, апеляційний суд зазначає наступне.

Drager Alcotest 7510 є найсучаснішим алкотестером та був підготовлений для використання та затвердження відповідно до національних правил різних країн світу як газоаналізатор для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі для забезпечення юридичного доказу відповідно до Європейського стандарту OIML R 126 «Evidential breath analyzers», що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30.12.2014 прийнято, як національний стандарт ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря».

Газоаналізатори для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 7510 є медичними виробами.

Настановою з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 7510 визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог експлуатації.

В Україні налаштування приладів Drager Alcotest 7510 здійснено на одиниці вимірювання «‰» (проміле).

Згідно ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря», Сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 05.10.2017 та відповідно до Настанови з експлуатації Drager Alcotest 7510 границі допустимої похибки під час перевіряння типу, первинної повірки та повірки після ремонту складають: для масової концентрації алкоголю в крові:

абсолютна похибка (?): ± 0,04 ‰ (проміле) у діапазоні від 0 до 0,8 ‰ (проміле);

відносна похибка (?): ± 5,0 % у діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰ (проміле);

абсолютна похибка (?): ± (0,7R - 2,7) ‰ (проміле) у діапазоні понад 4,0 ‰ (R - еталонне значення масової концентрації алкоголю).

Згідно ДСТУ OIML R 126 «Доказові аналізатори видихуваного повітря», Сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 05.10.2017 та відповідно до Настанови з експлуатації Drager Alcotest 7510 границі допустимої похибки під час експлуатування у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 10°С до +40°С складають: для масової концентрації алкоголю в крові:

абсолютна похибка (?): ± 0,06 ‰ (проміле) у діапазоні від 0 до 0,8 ‰ (проміле);

відносна похибка (?): ± 7,5 % у діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰ (проміле);

абсолютна похибка(?):± (0,7R-2,7)‰ (проміле)у діапазоніпонад 4,0‰ (R - еталон значення масової концентрації алкоголю).

Крім того, при будь-якому використанні приладів Drager Alcotest необхідно повністю розуміти і суворо дотримуватись настанови (інструкції) з експлуатації.

Таким чином, офіційні дистриб'ютори виробника, вказують на наявність у пристрої Drager Alcotest допустимої виробником абсолютної похибки ± 0,06 ‰, яка на думку суду повинна бути врахована при проведенні огляду працівниками поліції, так і судом при розгляді справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат якого показав 0,30 проміле. Згідно роздруківки Драгер чеку, вбачається, що температура навколишнього середовища при проведенні оглядну на стан алкогольного сп`яніння становила 20°С. Із вищенаведеного вбачається, що похибка приладу Drager Alcotest 7510 могла знаходитися у межах ±0,06 ‰.

З огляду на вищезазначене, в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 було виявлено алкоголь, який перевищує рівень технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу, що виключає наведені твердження захисника і, відповідно тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №168537 від 07 листопада 2024 року та на відеозаписі, існують розбіжності у часі керування ОСОБА_1 автомобілем, хоча і знайшли своє підтвердження, однак суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ці розбіжності є несуттєвими та такими, що не впливають на висновки суду в частині вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпП. До того ж, така розбіжність у часі пов'язана з тим, що протокол заповнюється поліцейським не відразу після зупинки автомобіля.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 фактично не погоджувався, що вживав алкоголь та зазначив, що пив квас, а це у свою чергу є ознакою незгоди з результатами обстеження на місці, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції після проведення огляду на прилад «Drager Alcotest 7510» з результатом 0.30 проміле, запитали ОСОБА_1 чи не бажає він проїхати до медичної установи до лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповів, що немає сенсу.

Захисник також посилається на те, що час вручення ОСОБА_1 направлення на огляд у лікаря нарколога знаходиться за межею двох годин часу, визначеного у ст.266 КУпАП для проходження такого огляду, однак суд апеляційної інстанції вважає вказані посилання безпідставними, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» з результатом 0.30 проміле, та на пропозицію поліцейського пройти огляд у лікаря-нарколога в медичній установі ОСОБА_1 відмовився.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та були підставою для її скасування або зміни в цій частині, апеляційна скарга не містить та скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , в оскаржуваній частині, немає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2025 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.