Справа № 333/9156/25
Провадження № 3/333/3159/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛПКН АЛКО 2023», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1494 від 18.09.2025 року вбачається, що за результатами перевірки магазину-кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023», встановлено факт порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації, а саме: в порушення п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) перевіркою встановлено випадки використання режиму попереднього програмування найменувань та цін товарів, обліку їх кількості з порушенням порядку встановленого законодавством відсутність об`єму та кількості реалізуємого товару у фіскальних касових чеках при продажу товарів підакцизної групи. Так, відповідно до бази даних ДПС України (СОД РРО), протягом перевіряємого періоду встановлено створення в ПРРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 10 504 грн. 68 коп., які повинні маркуватися марками акцизного податку без належного цифрового значення штрихового коду МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація належного цифрового значення штрихового коду МАП. Акт перевірки від 01.09.2025 року № 12801/08/01/07/08/ НОМЕР_2 .

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення № 1492 від 18.09.2025 року вбачається, що за результатами перевірки магазину-кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює діяльність ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023», встановлено факт порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації, а саме: в порушення п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) перевіркою встановлено випадки використання режиму попереднього програмування найменувань та цін товарів, обліку їх кількості з порушенням порядку встановленого законодавством відсутність об`єму та кількості реалізуємого товару у фіскальних касових чеках при продажу товарів підакцизної групи. Так, відповідно до бази даних ДПС України (СОД РРО), протягом перевіряємого періоду встановлено створення в ПРРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 11 412 грн. 13 коп., які повинні маркуватися марками акцизного податку, без належного цифрового значення штрихового коду МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація належного цифрового значення штрихового коду МАП. Акт перевірки від 01.09.2025 року № 12803/08/01/08/01/ НОМЕР_2 .

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення № 1493 від 18.09.2025 року вбачається, що за результатами перевірки магазину-кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснює діяльність ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023», встановлено факт порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації, а саме: в порушення п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) перевіркою встановлено випадки використання режиму попереднього програмування найменувань та цін товарів, обліку їх кількості з порушенням порядку встановленого законодавством відсутність об`єму та кількості реалізуємого товару у фіскальних касових чеках при продажу товарів підакцизної групи. Так, відповідно до бази даних ДПС України (СОД РРО), протягом перевіряємого періоду встановлено створення в ПРРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 10 789 грн. 56 коп., які повинні маркуватися марками акцизного податку без належного цифрового значення штрихового коду МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація належного цифрового значення штрихового коду МАП. Акт перевірки від 01.09.2025 року № 12800/08/01/08/01/ НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, від останньої до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КУпАП, у зв`язку з чим просить справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свою позицію обґрунтувала наступним.

До адміністративного протоколу № 1493 від 18.09.2025 року як доказ додається виключно копія акту перевірки № 12800/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року та копії матеріалів до нього. На думку ОСОБА_1 акт перевірки не може вважатись єдиним доказом вини особи. Долучена до матеріалів справи копія акту фактичної перевірки не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення. У зв`язку із тим, що ПК України передбачено апеляційний порядок оскарження в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) посадовою особою податкового органу, у випадку, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому КАС України. Однак з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП, посадовою особою податкового органу не надано будь-якого підтвердження обставин того, чи скористався суб`єкт господарювання наданим ПК України, правом на оскарження рішення податкового органу, оскільки з`ясування цих питань має істотне значення для правильного вирішення справи та могло б свідчити про належне встановлення обставин порушення посадовою особою податкового законодавства. ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» скористалося своїм правом на подання заперечень до акту фактичної перевірки 16.09.2025 року. Листом № 40571/6/08-01-07-08-12 від 17.19.2025 року ГУ ДПС у Запорізькій області повідомило Товариство про призначення розгляду заперечень на 25.09.2025 року. Однак, до моменту розгляду заперечень, а саме 18.09.2025 року ГУ ДПС у Запорізькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1493 від 18.09.2025 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, що особі, яка притягається до відповідальності, надсилався примірник протоколу рекомендованим листом, як не надсилалося і запрошення на розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що протокол складається у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка особи, що притягається, до органу, що складає протокол, не може свідчити про відмову в отриманні та підписанні протоколу про адміністративне правопорушення.

До письмових пояснень, ОСОБА_1 долучила копію заперечення ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» до акту фактичної перевірки від 29.08.2025 року № 12800/08/01/07/08/45052623 з додатками, адресоване ГУ ДПС у Запорізькій області, а також копію листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 17.09.2025 року № 40571/6/08-01-07-08-12 про отримання від ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» заперечень на акти фактичних перевірок № 12800/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року, № 12801/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року та № 12803/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року з повідомленням про їх розгляд 25.09.2025 року.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 та документальні докази, надані нею, вважаю, що наявні підстави для закриття провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено, що порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, передбачає адміністративну відповідальність.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до положень п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (п. 77 рішення від 06.12.1988 року у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії», п. 97 рішення від 23.07.2002 року у справі «Яношевич проти Швеції».

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією Європейського суду з прав людини.

Підставою для складання протоколів про адміністративні правопорушення № 1494, № 1492, № 1493 стосовно ОСОБА_1 було виявлення випадків порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та /або за місцем їх реалізації.

При цьому, до вказаних протоколів долучено тільки акти фактичних перевірок № 12800/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року, № 12801/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року та № 12803/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року, а також акти неявки посадових осіб для ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку судді, акт перевірки не може вважатись основним доказом вини особи. Згідно з положеннями ПК України, акт перевірки тільки фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. У ст. 252 КУпАП акти перевірок контролюючих органів безпосередньо не зазначені, як види доказів у справах про адміністративні правопорушення. Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду 08.09.2020 року у справі № П/811/2893/14А висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оскаржено шляхом подання заперечень до контролюючого органу за основним місцем обліку. Долучені до матеріалів справи копії актів фактичної перевірки не можуть вважатися достатніми та належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Більш того, як підтверджено копією ГУ ДПС у Запорізькій області від 17.09.2025 року № 40571/6/08-01-07-08-12, ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» скористалося своїм правом на оскарження актів фактичної перевірки № 12800/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року, № 12801/08/01/07/08/45052623 від 01.09.2025 року та № 12803/08/01/07/08/ НОМЕР_2 від 01.09.2025 року, і їх розгляд мав відбутися в приміщенні ГУ ДПС у Запорізькій області 25.09.2025 року. При цьому, протоколи № 1494, № 1492, та 1493 складено уповноваженими особами ГУ ДПС у Запорізькій області 18.09.2025 року та того ж дня направлені до суду для розгляду та прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що особі, яка притягається до відповідальності, надсилалися запрошення на розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності та примірники протоколів рекомендованим листом.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього. При цьому особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення щодо пред`явленого їй обвинувачення, збирати та подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП. Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Нероз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав, або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи. Із системного аналізу норм КУпАП вбачається, що процесуальні права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються уповноваженим на складання протоколу суб`єктом на момент його складання. Проте, відповідно до матеріалів справи, при складанні протоколу вказані вимоги закону не виконані. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що протокол складається у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка особи, що притягається, до органу, що складає протокол, не може свідчити про відмову в отримані та підписанні протоколу про адміністративне правопорушення. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій об`єднаній справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад, а також подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у всіх трьох випадках.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик