Справа № 182/4743/25
Провадження № 3/0182/2074/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.10.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприна А.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВЧ НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону відділу прикордонної служби громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 293414 від 29.07.2025 року, 28 липня 2025 року в 20 год. 00 хв., під час перевірки місць розосередження особового складу було виявлено військовослужбовця молодшого інспектора прикордонної служби І категорії - номера обслуги 2 зенітно-артилеріиської секції зенітно-артилеріиської групи відділення протиповітряної оборони відділу прикордонної служби (тип С) майстер-сержанта ОСОБА_1 (згідно графіку служби перебував у резерві), який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №5581 від 28.07.2024 року.

Своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги ст.11,13,49,241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, а також ч. 4 cт. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» слід вважати, що майстер-сержант ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив порушення відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину не визнав, з протоколом не згоден та суду показав, що перебував вдома, алкоголь не вживав, у нього мав бути вихідний. Крім того, посилався на численні порушення при складанні протоколу та документів, а також суттєвих неточностей у них.

Просив закрити провадження стосовно нього на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Богач А.О. позицію ОСОБА_1 підтримала, просила його клопотання задовольнити та закрити провадження стосовно нього.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст. 172-20 КУпАП, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення, письмові матеріали та покази учасника, в результаті чого було встановлено наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 293414 від 29.07.2025 року, зазначено що 28 липня 2025 року в 20 год. 00 хв., під час перевірки місць розосередження особового складу було виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №5581 від 28.07.2024 року.

Згідно викладеної фабули, встановлено порушення вимог ст. 256 КУпАП України в частині відсутності зазначення конкретного місці вчинення правопорушення, що є суттєвим порушенням вимог цієї статті.

Крім того, особа що складала протокол посилається на медичний висновок від 28.07.2024 року, проте до матеріалів долучено висновок, який датований від 28.07.2025 року.

Що стосується самого висновку, то у ньому зазначений час огляду особи 19.55 годин від 28.07.2025 року, що так само ставить під сумнів імовірний час вчинення правопорушення, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 не міг перебувати одночасно і в лікарні при складенні висновку і в місці розосередження особового складу (згідно інформації, викладеної у фабулі протоколу).

Також, окрему увагу суд звертає на той факт, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння і посилається на висновок, як на доказ цієї обставини, проте у самому висновку зазначено, що ОСОБА_1 від медичного огляду відмовився.

Жодних інших належних доказів вини ОСОБА_1 суду не надано. Свідки, які давали письмові пояснення, також до суду не з`явились.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Виправити ці недоліки суд шляхом зміни фабули протоколу про адміністративне правопорушення та перекваліфікації дій військовослужбовця не вправі, оскільки це погіршить становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є не припустимим.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Сукупність викладених в матеріалах справи обставин вказує на те, що позиція посадової особи, що складала проткол щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що не можуть бути належними та допустимими доказами відомості, що містяться лише у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Протокол про адміністративне правопорушення не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За відсутності доказів фактичних обставин правопорушення визнати особу винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, на думку судді, не можливо, оскільки беззаперечних доказів вини суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення .

Враховуючи викладене, проаналізувавши надані суду матеріали, враховуючи матеріали справи, ґрунтуючись на внутрішніх переконаннях, суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, тому вважаю що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: А. П. Чуприна