Справа № 276/1051/25
Провадження по справі № 3/276/376/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року с-ще Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Семенюк А.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347766 від 01 червня 2025 року, 31 травня 2025 року близько 19:00 в селі Давидівка по вулиці Миру, 3Б, Житомирського району, Житомирської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 210984, державний номерний знак НОМЕР_3 , під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на залізний паркан. У результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) автомобіль отримав механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Матеріали справи надійшли до Хорошівського районного суду Житомирської області 23 червня 2025 року та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями були передані для розгляду головуючому судді Семенюку А.С.

Участь у справі як захисник особи, яка притягається до відповідальності, брав адвокат Лісіцький А.В. на підставі договору про надання правничої допомоги №125 від 28.08.2025 та ордера на надання правничої допомоги серії АМ № 1149554.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник, адвокат Лісіцький А.В., у судове засідання, призначене на 14 жовтня 2025 року, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

Судом встановлено, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями захисника. Зокрема, у судових засіданнях 28 серпня 2025 року та 24 вересня 2025 року захисник Лісіцький А.В. усно просив відкласти розгляд справи для підготовки клопотання про призначення автотехнічної експертизи, однак таке клопотання до суду так і не надійшло.

09 вересня 2025 року захисник подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю на проведенні занять у Національній академії внутрішніх справ, у якому зобов`язувався надати підтверджуючі документи до наступного судового засідання. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду надано не було.

14 жовтня 2025 року від захисника Лісіцького А.В. знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване зайнятістю в Національній академії внутрішніх справ, однак у цьому клопотанні вже не містилося обіцянки надати докази поважності неявки.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У даній справі від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду. Разом з тим, суд оцінює обставини, за яких подано це клопотання. Суд зазначає, що право на відкладення розгляду справи не є абсолютним і має використовуватися добросовісно. Систематична неявка в судові засідання та подання однотипних, не підтверджених належними доказами клопотань про відкладення розгляду справи, свідчать про зловживання процесуальними правами, спрямоване на умисне затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Так, захисник двічі подавав клопотання про відкладення, мотивуючи їх викладацькою діяльністю, однак, пообіцявши надати докази поважності причин неявки у першому клопотанні, свого обов`язку не виконав, що підриває довіру до обґрунтованості другого аналогічного клопотання. Крім того, раніше захисник мотивував необхідність відкладення потребою у підготовці клопотання про призначення експертизи, яке так і не було подано. Така поведінка свідчить про відсутність реального наміру брати участь у судовому розгляді та сприяти встановленню істини, а натомість вказує на стратегію затягування процесу.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Враховуючи, що розгляд справ за статтею 124 КУпАП не вимагає обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності, а ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розцінює їх повторну неявку без надання доказів поважності причин як таку, що спрямована на затягування розгляду справи, та вважає за можливе провести розгляд за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, доведена сукупністю належних та допустимих доказів.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347766 від 01.06.2025, у якому зафіксовано обставини ДТП, а саме порушення водієм п. 12.1 ПДР;

-схемою місця ДТП від 31.05.2025, на якій відображено розташування транспортного засобу ВАЗ 210984 після наїзду на паркан, а також перелік видимих пошкоджень автомобіля (заднє ліве крило, передні фари, ліве переднє крило, ліві передні двері, передній бампер, розбите лобове скло, розбите ліве дзеркало заднього виду, лакофарбове покриття). Схема підписана водієм ОСОБА_1 без зауважень. Крім того, згідно із схемою ДТП пошкодження наявні лише на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , при цьому інший автомобіль Volkswagen LT 35 зі схеми ДТП ушкоджень не мав;

-рапортом про реєстрацію заяви в ЄО № 4199 від 31.05.2025, з якого вбачається, що на лінію «102» надійшло повідомлення про ДТП за участі двох автомобілів, які пошкодили паркан.

Суд бере до уваги, що під час оформлення матеріалів ДТП, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських № 858483 та № 858504, ОСОБА_1 пояснював, що його наздоганяв білий мікроавтобус, який вдарив його автомобіль у ліве заднє крило, внаслідок чого він втратив керування та здійснив наїзд на паркан. Ця версія частково узгоджується з первинними повідомленнями на лінію «102» та схемою ДТП, де зазначений другий учасник автомобіль Volkswagen LT 35.

Однак, версія про те, що наїзд на паркан стався внаслідок неправомірних дій іншого водія, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Захисник, маючи намір довести цю обставину, неодноразово просив відкласти розгляд справи для підготовки клопотання про призначення автотехнічної експертизи, яка могла б встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями водіїв. Проте, як зазначалося вище, таке клопотання до суду подано не було. Жодних інших доказів на підтвердження цієї версії сторона захисту суду не надала.

За таких обставин, суд виходить із доведених та незаперечних фактів: ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не впорався з керуванням та допустив наїзд на нерухому перешкоду (паркан), що призвело до пошкодження транспортного засобу та іншого майна. Такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки водій, відповідно до п. 12.1 ПДР, зобов`язаний під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Разом із встановленням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суд повинен вирішити питання щодо можливості накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Правопорушення було вчинено 31 травня 2025 року. Отже, тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення у даній справі закінчився 31 серпня 2025 року.

Розгляд справи по суті відбувається 14 жовтня 2025 року, тобто після спливу строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зазначена норма є імперативною, і її застосування не залежить від причин, з яких сплинули строки накладення стягнення. Оскільки на момент розгляду справи такі строки сплинули, провадження у справі підлягає обов`язковому закриттю.

Враховуючи викладене, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, однак провадження у справі закриває у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 38, 124, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.С. Семенюк