ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2025 р. Справа № 596/1231/25

Провадження № 3/596/488/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №734439 від 14.08.2025 року вбачається, що «13.08.2025 р. близько 16.00 год. гр. ОСОБА_1 в смт.Гусятин в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вчинила дрібне хуліганство відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , 2014 р.н. жителя смт.Гусятин, а саме штовхала дитину, ображала нецензурною лайкою, що завдало шкоду психологічному здоров`ю», за що відповідальність передбачена ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнає повністю та пояснила, що в її діях відсутній склад правопорушення, оскільки жодних вказаних в протоколі неправомірних дій стосовно дитини вона не вчиняла. Цього ж дня, біля 13 години вона перебувала на кухні, а її чоловік ОСОБА_3 сидів на балконі житлового будинку по місцю їхнього проживання в АДРЕСА_1 . На подвір`ї на лавочці навпроти вікон їх квартири, сиділи діти прізвища ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ще один невідомий їх хлопчик та почали спочатку викрикувати зневажливо до її чоловіка, а потім за допомогою рогатки стріляти камінцями спочатку в нього, а потім по вікнах. Так як така поведінка щодо неї та її чоловіка, які є пенсіонерами, не вперше, то вона пішла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою звернути увагу матері дитини ОСОБА_5 , яка працює у вказаному магазині, на поведінку її неповнолітнього сина. Діти теж знаходились в приміщенні магазину, тому вона взяла сумку ОСОБА_4 та помацала її щоб подивитися чи є в нього рогатка, вона його не шарпала. З протоколом вона не погоджується, оскільки вона жодних зазначених в протоколі дій до неповнолітнього ОСОБА_2 не здійснювала. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Неповнолітній ОСОБА_2 , його законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до абз.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство»).

Громадський порядок-це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян у грубій розв`язаній манері.

Громадське місце-частина (частини)будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або заплату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги (стаття 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення»).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної умисною виною.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, а саме, письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 13.08.2025 року, пояснювальна записка ОСОБА_3 , характеристика та копія паспорта ОСОБА_1 не підтверджують вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №734439 від 14.08.2025 року, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і громадську безпеку, тобто вчинила дрібне хуліганство, об`єктивна сторона якого передбачає посягання на суспільні відносини у громадських місцях і як наслідок порушення спокою громадян, не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В наявних матеріалах справи, наданих суду, відсутні належні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст.173 КУпАП.

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Так само, Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів.

Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог КУпАП, що у свою чергу свідчить про недоведеність наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому справа щодо неї підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.173, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2025 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Елла МИТРАЖИК