Справа №155/1608/25
Провадження №3/155/767/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за скоєння ним правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 28 вересня 2025 року об 11 годині 30 хвилин в місті Горохів по вулиці Набережній керував мотоциклом KV250MT не маючи полісу МТСБУ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 28 вересня 2025 року об 11 годині 30 хвилин в місті Горохів по вулиці Набережній керував мотоциклом KV250MT не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а. Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи №155/1608/25 (провадження №3/155/767/25) та №155/1609/25 (провадження №3/155/768/25) про вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних порушень надійшли до суду та розглядаються одночасно, то відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП їх слід об`єднати провадженням, присвоївши новій справі номер: провадження №3/155/767/25, справа №155/1608/25.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка».

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно п. 2.1 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст. 126 КУпАП, стверджується матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №467342 від 28.09.2025 року;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №467339 від 28.09.2025 року;

довідкою відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 29.09.2025 №, вбачається, що відповідно до інформаційного порталу Національної поліції України «ІКС ІПНП «ГСЦ водійське посвідчення» відсутня інформація щодо наявності посвідчення водія у громадянина ОСОБА_1 , інформація про належність ОСОБА_1 транспортного засобу відсутня.

а також іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Дані докази, на думку судді, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 29.11.2022р., ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, останній вчинив адміністративні правопорушення у віці від 16 до 18 років, оскільки на день вчинення правопорушень йому виповнилося 17 років.

Відповідно до характеристики старости Журавниківського старостинського округу Горохівської міської ради №453 від 13.10.2025 року ОСОБА_1 , 2008 року народження, проживає на території вищезазначеного старостинського округу із дня народження. В даний час навчається в Горохівському ліцеї №1 ім. І.Я. Франка. Характеризується позитивно, спокійний, стриманий, ввічливий, з повагою відноситься до старших.

Згідно характеристики Горохівського ліцею №1 ім. І.Я. Франка Горохівської міської ради Луцького району Волинської області стверджується, що ОСОБА_1 навчається в даному закладі освіти у класах заочної форми навчання з 1 вересня 2023 року. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається не в повну міру своїх сил, виявляє зацікавленість до предметів гуманітарного циклу. Скромний, товариський, врівноважений, дисциплінований, не піддається чужому впливу. Правила поведінки виконує свідомо. З повагою ставиться до вчителів, має багато друзів.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 13.10.2025 року, за період з січня 2025 року по серпень 2025 року ОСОБА_1 не отримував жодних доходів з державного бюджету.

Притягнення неповнолітніх до адміністративної відповідальності має особливий порядок.

Неповнолітні є однією з найнезахищеніших верств населення, що обумовлює необхідність створення особливих умов для забезпечення та реалізації їхніх прав.

Міжнародна Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року була ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року 89-XII, містить визначення, відповідно до якого «дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку». При цьому відповідно до законодавства України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років, неповнолітньою у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Із довідки відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 29.09.2025 №, вбачається, що відповідно до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у продовж року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

Таким чином, з врахуванням особи правопорушника, який позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, його майнового стану, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, вину визнав повністю та щиро розкаявся, відсутність тяжких наслідків, суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати захід впливу у вигляді попередження.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки відповідно до ст. 24-1 КУпАП попередження, яке застосовується до неповнолітнього є заходом впливу, а не видом стягнення, тому суддя вважає, що судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 24-1, 40-1, ч. 1, 2 ст. 126, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.