Номер провадження3/205/3404/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягається до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 859023 від 04.07.2025 року, ОСОБА_1 належним чином не займається вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 22.06.2025 року близько 16.00 год., на території Дніпровської гімназії № 5 ДМР, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул.. Караваєва, 17а, спричинив фізичний біль неповнолітньому ОСОБА_3 , 2011 року народження, внаслідок чого останній потрапив до обласної дитячої лікарні на вул. Космічна, 13 в м. Дніпро.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Від її захисника Щербініна Є.М. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, просив провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а навпаки сприяє зміцненню відносин між нею і сином. Окрім цього, захисник не заперечував, що була бійка між дітьми, після чого ОСОБА_1 провела профілактичну бесіду з сином.

За змістом ч.3 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

З письмових пояснень захисника вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність конфлікту між своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_3 , який триває на протязі певного часу, проте в цих поясненнях не зазначено, які дієві заходи були вжиті ОСОБА_1 для його врегулювання. Саме таке неналежне ставлення та невиконання батьківських обов`язків із виховання й контролю за поведінкою дитини призвело до того, що неповнолітній ОСОБА_2 учинив дії насильницького характеру.

Відповідно ст. 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Під невиконанням обов`язків по вихованню дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, внаслідок чого відсутня належна турбота про виховання та освіту неповнолітніх. Виховання складається з різного роду дій батьків, одним з елементів якого є нагляд за поведінкою дитини. А тому легковажне чи байдуже відношення батьків чи осіб, що їх замінюють, до поведінки дитини, відсутність належного нагляду за поведінкою і її відповідності нормам життя суспільства нерідко ведуть до вчинення дітьми правопорушень. В силу цього підставою для відповідальності батьків в разі вчинення дітьми адміністративних проступків і інших правопорушень є також неналежне виконання батьками обов`язків по вихованню, що призвело до правопорушення неповнолітнього.

Тобто, обов`язок батьків щодо виховання дітей передбачає не лише надання їм матеріального забезпечення, а й здійснення постійного контролю за їх поведінкою, спілкуванням і дозвіллям, особливо у випадках, коли існують відомі конфліктні ситуації.

Невжиття ОСОБА_1 будь-яких виховних або запобіжних заходів, незважаючи на відомий конфлікт між дітьми, свідчить про неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків, що перебуває у прямому причинному зв`язку з подальшим вчиненням неповнолітнім ОСОБА_2 правопорушення. Таке ставлення до виконання своїх обов`язків відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, а саме, ухиленню від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов виховання неповнолітнього.

Посилання захисника на те, що бійка була спровокована іншим неповнолітнім, а саме, неповнолітнім ОСОБА_3 , суд оцінює критично, оскільки такі твердження не спростовують факту бездіяльності самої матері, яка, маючи інформацію про наявність конфлікту, не вжила заходів для його попередження. А проведення профілактичної співбесіди після події не свідчить про належне виконання обов`язків до її вчинення, а отже, не усуває вини у формі бездіяльності, яка стала умовою вчинення правопорушення.

Тому, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 859023 від 04.07.2025 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.06.2025 року, поясненнями свідків, в яких зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення, рапортом, консультативним висновком спеціаліста № 739327 стосовно пацієнта ОСОБА_4 , матеріалами адміністративної справи.

З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя ураховує характер вчиненого правопорушення, її особу, а саме, що раніше до адміністративної відповідальності вона не притягувалась, вказані дії не носять систематичний характер, мати провела виховну бесіду з неповнолітнім сином, який зробив належні висновки, суддя вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень можливо шляхом призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, яке є необхідним і достатнім, та, згідност.23 КУпАП, відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.184, 268, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя К.О.Скрипник