Справа № 748/2262/25 Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т. В.
Провадження № 33/4823/759/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Бабинця С. П.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Бабинця С. П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 01 січня 2025 року о 21 год. 10 хв. по вул. Танкістів, 5, у селищі Гончарівське, Чернігівського району та області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бабинець С. П.просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити. Мотивує тим, що матеріали справи не містять відомостей (доказів) факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у дату та час, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказує, що з переглянутого відео чітко вбачається, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. Працівник поліції виявив ОСОБА_1 на пасажирському сидінні легкового автомобіля, який не перебував у русі, з не працюючим двигуном.

Вважає, що оскаржуване рішення було постановлено формально, виключно на підставі пояснень працівника поліції, який складав протокол і був допитаний в судовому засіданні місцевого суду в якості свідка, що не є належним доказом правопорушення.

Таким чином, працівниками поліції не надано доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Бабинець С. П. підтримав доводи апеляційної скарги, акцентуючи увагу на тому, що не доведений факт керування автомобілем.

Заслухавши аргументи захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом визнається виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

На відеозапису, який проводився в темний час, видно, коли патрульна машина під`їжджає до транспортного засобу марки ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , з переднього пасажирського сидіння, виходить ОСОБА_1 та повідомляє, що він не водій та автомобілем не керував. На питання поліцейського, хто керував автомобілем, ОСОБА_1 відповів: «… хтось керував …». У цей час, в автомобілі світяться не тільки фари, але й стоп-сигнали - світлові покажчики на автомобілі, які вказують на те, що водій гальмує, адже коли педаль гальма натиснута, контакти вмикача замикаються, і стоп-сигнали загоряються, з урахуванням чого місцевий суд обґрунтовано критично оцінив позицію захисту відносно того, що ОСОБА_1 не був за кермом. Іншого водія транспортного засобу на відео не зафіксовано.

Автомобіль сам приводитися у рух не може. Транспортний засіб починає рухатись унаслідок запуску двигуна. Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що двигун у транспортному засобі марки ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 був запущений. Більш того горіли стоп-сигнали, які включаються за допомогою педалі гальма, а відповідно твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 , за відсутності інших осіб, які могли вживати заходів щодо приведення у рух транспортного засобу, в тому числі й натиснути на педаль гальм, є неспроможними.

Не надання поліцейським відеозаписів на яких вбачається факт пересідання ОСОБА_1 з водійського на пасажирське сидіння не спростовує тієї обставини, що в автомобілі був один ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що поліцейські почувши від ОСОБА_1 , що він за кермом не був, намагалися встановити особу, яка перебувала за кермом , однак на запитання поліцейського хто керував автомобілем і куди поділася ця особа з автомобіля належного ОСОБА_1 , останній не відповів.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

На відеозапису видно і чутно, як ОСОБА_1 заперечує очевидне, автомобіль перебував в лісі, неподалік дороги, двигун працював, за кермом та в салоні автомобіля нікого не було, при цьому він на неодноразові вимоги поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння, відповідав відмовою, заперечуючи факт керування транспортним засобом.

Під час руху автомобіля, поліцейський може побачити водія тільки у разі випередження його, і тільки у денний час, чого у даному випадку не було, поліцейські зупинилися за автомобілем, який зупинився в лісі, неподалік дороги, в нічний час доби, в автомобілі перебував власник автомобіля і він же водій ОСОБА_1 .

Згідно реєстраційних даних автомобіль ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_1 .

З огляду на досліджені докази, факт керування автомобілем ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , саме ОСОБА_1 доведений поза розумним сумнівом та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутими відеозаписами з місця події.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бабинця С. П. залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець