П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Натальної А.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , начальника служби ракетно-артилерійського озброєння відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини НОМЕР_3 , майора (капітана на момент вчинення правопорушення),

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу №15 про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, у період часу з 16.07.2025 до 21.07.2025 під час проведення службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків, що призвело до втрати військового майна, діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, визначених ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 7 Р. 1, п. 2 Р. 5, п. 3 Р. 5, п. 2-4 Р. 6 Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 №815, п.п. 2.1 п.2, п.п. 5.1 п. 5, п. п. 6.4 п. 6, п. п. 8.1 п. 8, п. п. 20.1 п. 20 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, вимог «Порадника з військового (корабельного) господарства Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 21.12.2020 №134, внаслідок власної неуважності, як головний виконавець (фактичний автор) висновку службового розслідування від 16.08.2025 №06.2/576/25-Вн, якому було ввірено опрацювати висновок службового розслідування, не переконався у повноті та достовірності вказаної інформації, допустив багато помилок, провів роботу неякісно, допустив нестачу матеріалів службового розслідування, а саме: пояснень від 3 військовослужбовців, які в момент застосування ворогом 1 FPV-дрона знаходились на позиції, у витягу з журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні оперативному підпорядкуванні 2 ббо НОМЕР_4 ОБрБО і знаходились в момент застосування ворогом 1 FPV-дрона на позиції, відсутні витяги із книги обліку військового майна, яке видане в тимчасове користування військовослужбовцям шостої прикордонної застави другої прикордонної комендатури ВП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які перебувають в оперативному підпорядкуванні 2 ббо НОМЕР_4 ОБрБО, внаслідок чого службове розслідування призначене наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 21.07.2025 №2872-АГ «Про призначення службового розслідування», було проведене неякісно та із порушенням вимог ст. ст. 84-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та вимог «Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 №815, що виразилось у неповному та невсебічному досліджені фактичних обставин, неналежному збиранні доказів (документів), які б підтверджували вказані фактичні обставини, а саме: факти видачі в тимчасове користування та подальшого знищення внаслідок обстрілу позицій шостої прикордонної застави другої прикордонної комендатури спальних мішків «Schafsack» в кількості 5 штук, що в подальшому могло обумовити факт завдання збитків державі в особі НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Відтак, своїми діями вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав частково, заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, просив закрити провадження у справі у зв`язку з малозначністю.

Зазначив, що перевірка проводиться комісією, кожен з членів якої збирає матеріали за своїм напрямком відповідальності, а тому він в силу своєї посади та наявних повноважень не мав доступу до інформації з приводу речового забезпечення позицій військовослужбовців і таку інформацію готувала інша службова військова особа, включена до складу комісії. Крім того, просив врахувати, що на той момент ним проводилась значна кількість перевірок, а тому не виключена та обставина, що міг припуститись помилки.

Так вина ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення №15 від 08.10.2025, який містить відомості щодо дати, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, що мало свій прояв у недбалому ставленні до військової служби;

- висновком службового розслідування проведеного за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків, окремими посадовими особами НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №06.1/713/25-Вн від 22.09.2025, відповідно до якого підтверджено факт неналежного виконання службових обов`язків окремими посадовими особами НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Було встановлено, що головний виконавець (фактичний автор) висновку службового розслідування від 16.08.2025 №06.2/576/25-Вн капітан ОСОБА_2 , якому було ввірено опрацювати висновок службового розслідування не переконався у повноті та достовірності вказаної інформації, допустив багато помилок, провів роботу неякісно, допустив нестачу матеріалів службового розслідування, а саме:пояснень від 3 військовослужбовців, які в момент застосування ворогом 1 FPV-дрона знаходились на позиції;у витягу з журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні військовослужбовці ВП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які перебувають в оперативному підпорядкуванні 2 ббо НОМЕР_4 ОБрБО і знаходились в момент застосування ворогом 1 FPV-дрона на позиції;відсутні витяги із книги обліку військового майна, яке видане в тимчасове користування військовослужбовцям шостої прикордонної застави другої прикордонної комендатури ВП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які перебувають в оперативному підпорядкуванні 2 ббо НОМЕР_4 ОБрБО. За неналежне виконання вимог статей 11, 12, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та вимог «Порадника з військового (корабельного) господарства Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 21.12.2020 №134, що виразилось у неналежному виконанні службових обов`язків, а саме: в особистій неуважності при наданні матеріалів службового розслідування, начальника речової служби відділу тилового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_3 , у відповідності до статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності;

- письмовими поясненнями заступника начальника загону з озброєння та техніки ОСОБА_4 від 16.09.2025, в яких зазначав, що ним, як головою комісії по проведенню службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих військовослужбовців, було визначено завдання складу комісії, як фахівцям за напрямками діяльності, щодо збору необхідної інформації матеріалів службового розслідування капітану ОСОБА_2 (за напрямком майна ракетно-артилерійського озброєння) та старшому лейтенанту ОСОБА_5 (за напрямком речового забезпечення). Завдання по узагальненню матеріалів службового розслідування було визначено капітану ОСОБА_6 зв`язку з вибуттям у частину щорічної відпустки начальника речової служби відділу тилового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_7 було внесено зміни, а саме: у склад комісії по проведенню службового розслідування включено офіцера речової служби відділу тилового забезпечення штаб-сержанта ОСОБА_8 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.09.2025, в яких зазначав, що в службовому розслідуванні від 16.08.2025 №06.2/576/25-Вн був представник тилу, а саме: офіцер речової служби відділу тилового забезпечення штаб-сержант ОСОБА_8 , який за своїм напрямком діяльності мав проконтролювати щоб підрозділ в якому було знищене майно (за його напрямком діяльності) надав всі необхідні документи для якісного проведення службового розслідування. Чому неможливо встановиш кому було ввірено майно (спальний мішок «Schafsack» в кількості 5 штук) та чому не було надано витяг із книги обліку військового майна, яке було видане військовослужбовцям в тимчасове користування краще запитати у офіцера речової служби відділу тилового забезпечиш штаб-сержанта ОСОБА_9 . Висновок службового розслідування штаб-сержантом ОСОБА_8 був погоджений;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 13.09.2025, в яких зазначав, що відповідно до рапорту від 21.07.2025 №02.12.2/45282/25 майора ОСОБА_10 , ним було відпрацьовано наказ «Про призначення службового розслідування» від 21.07.2025 №2872-АГ після чого спільно з заступником начальника загону з озброєння та техніки полковником ОСОБА_11 , начальником служби ракетно-артилерійського озброєння капітаном ОСОБА_2 відпрацьовували висновок службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке ймовірно призвело до знищення військового майна а саме: бусоль ПАБ-2М №12Б149 1 к-т, магазин до АК 1 шт., 5,45 мм набої «ПС» - 30 шт., спальний мішок 5 шт. У зв`язку з вибуттям у частину щорічної відпустки 06.08.2025 визначив завдання своєму підлеглому офіцеру речової служби відділу тилового забезпечення штаб-сержанту ОСОБА_8 відпрацювати рапорт по команді, про внесення змін до наказу від 21.07.2025 №2872-АГ. Подальші дії відпрацювання висновку службового розслідування пояснити не може;

- письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 13.09.2025, в яких зазначав, що 31.07.2025 старший лейтенант ОСОБА_13 надав головному виконавцю капітану ОСОБА_2 матеріали, які були потрібні від речової служби, а саме довідку-розрахунок №737-25 по вартості втраченого майна номенклатури речової служби. Матеріали були надано вчасно, в терміни визначені службовим розслідуванням згідно встановленого порядку. Ніяких інших матеріалів для службового розслідування капітан ОСОБА_2 , як головний виконавець, визначений головою комісії по проведенню службового розслідування, та який робив проект висновку службового розслідування, а отже фактично був автором документу в речової служби не запитував. У зв`язку з вибуттям начальника речової служби відділу тилового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_3 у частину щорічної відпустки з 06.08.2025 змінено одного з членів комісії, а саме начальника речової служби відділу тилового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_7 на офіцера речової служби відділу тилового забезпечення штаб-сержанта ОСОБА_14 зв`язку з тим, що з 21.07.2025 по 04.08.2025 він знаходився у частині щорічної відпустки, не володів інформацією у повному обсязі, а головний виконавець (фактичний автор документу) капітан ОСОБА_2 , який робив проект висновку службового розслідування, завчасно не ознайомив його з проектом і матеріалами службового розслідування та ніяких матеріалів і документів по службовому розслідуванню не запитував. При проведенні службових розслідувань за фактами подібних випадків саме на головного виконавця (автора документу) покладається загальний збір ключових даних, необхідних для якісного проведення службового розслідування та всебічної перевірки матеріалів, наданих від співвиконавців. Також, у період з 06.08.2025 по 22.08.2025 окрім обов`язків за своєю основною посадою він виконував обов`язки за посадою начальника речової служби відділу тилового забезпечення. Крім цього в цей період він особисто проводив три інших службових розслідування, призначених наказами НОМЕР_2 прикордонного загону, а саме: наказ НОМЕР_2 прикордонного загону від 14.07.2025 №2775-АГ «Про призначення службового розслідування», наказ НОМЕР_2 прикордонного загону від 20.07.2025 №2857-АГ «Про призначення службового розслідування», наказ НОМЕР_2 прикордонного загону від 22.07.2025 №2877-АГ «Про призначення службового розслідування», в результаті чого утворилось значне навантаження, яке призвело до плутання в документах та матеріалах службового розслідування. Копію книги обліку видачі майна, що видається в тимчасове користування 6 прикордонної застави, де вказано майно яке було втрачено, а саме спальні мішки «Schafsack» в кількості 5 штук, надано;

- копією книги видачі майна в тимчасове користування №02.12.2-54 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копіями наказу «Про призначення службового розслідування» №3646-АГ від 05.09.2025, наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №515-АГ від 16.07.2025, наказу «Про результати службового розслідування» №3761-АГ від 12.09.2025; копією рапорту помічника начальника загону з правової роботи-начальника групи юридичного забезпечення №10/55374/25-Вн від 03.09.2025 щодо призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків комісією; наказу «Про результати службового розслідування» №3960-АГ від 24.09.2025; витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.03.2022 №90-ОС «Про особовий склад» щодо призначення старшого лейтенанта ОСОБА_1 на посаду начальника служби ракетно-артилерійського озброєння відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення; посадовою інструкцією начальника служби ракетно-артилерійського озброєння відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з?ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Визначення військової службової особи надано у примітці до ст. 172-13 КУпАП, відповідно до якої, під вказаними особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Так, недбале ставлення до військової служби це правопорушення у сфері службової діяльності, яке вчинюється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони воно характеризується злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю. При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісно ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином або взагалі не виконує.

Об`єктивна сторона недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 у справі №185/12161/15-к вказав що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, містить опис адміністративного правопорушення в загальних рисах.

Бланкетна диспозиція це один з різновидів диспозиції норми, яка називає склад правопорушення, проте для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій. Використання бланкетних диспозицій має важливе значення у праві, адже дозволяє не «перевантажувати» закон великими за обсягом описаннями діяння у диспозиції статті. Бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм. За відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки, порушене особою, відповідальність не настає.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення №15 від 08.10.2025, ОСОБА_1 інкримінується те, що він допустив неповне та невсебічне дослідження фактичних обставин, неналежне збирання доказів (документів), які б підтверджували вказані фактичні обставини, а саме стверджується про порушення ним вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 7 Р. 1, п. 2 Р. 5, п. 3 Р. 5, п. 2-4 Р. 6 Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 №815, п.п. 2.1 п.2, п.п. 5.1 п. 5, п. п. 6.4 п. 6, п. п. 8.1 п. 8, п. п. 20.1 п. 20 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, вимог «Порадника з військового (корабельного) господарства Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 21.12.2020 №134.

У цьому контексті суд зауважує на тому, що вище визначені обов`язки військовослужбовця, порушення яких інкриміновано ОСОБА_1 , є загальними, не є службовими обов`язками саме ОСОБА_1 , натомість, у протоколі та долучених до нього матеріалах не зазначено конкретних службових обов`язків, до виконання яких, за версією особи, уповноваженої на складання протоколу, недбало поставився ОСОБА_1 , як військова службова особа.

Таким чином посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не було доведено наявності в діях військової службової особи ОСОБА_1 наявності всіх ознак складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тоді як ОСОБА_1 провів службову перевірку, під час якої начебто неналежним чином було з`ясовано питання щодо спальних мішків, які у подальшому були визнані такими, що знищені внаслідок непереборної сили, що саме по собі не може слугувати безумовною ознакою недбалого ставлення до виконання військової служби.

Крім того суд звертає увагу і на ту обставину, що зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних первинних доказів, а саме: матеріалів перевірки, яка мала місце з 21.07.2025 до 16.08.2025, тоді як висновок службового розслідування від 22.09.2025 та складений на його підставі протокол є «візуальним спостереженням» особи, уповноваженої на складання протоколу, на основі яких не можливо беззаперечно встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки інкриміновані останньому дії передбачають в першу чергу оцінку саме судом перевірки здійсненої за його участі.

За усталеною ж практикою Верховного Суду таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

Крім того суд вважає, що висновок службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків від 22.09.2025 не може створювати преюдицію для суду, який вирішує питання притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо тільки суд самостійно не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності правопорушника. Такий висновок за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення має оцінюватися судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) службових обов`язків службовою військовою особою.

Зі змісту ж вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» особи, уповноваженої на складання протоколу, на основі яких можна було б встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 172-15, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА