П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

13.10.2025 року о 22.00 год. командиром підрозділу під час проведення перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця за мобілізацією ОСОБА_1 , який в подальшому був відсутній на військовій службі без поважних причин протягом однієї доби. 14.10.2025 солдат ОСОБА_1 був доставлений представниками Військової служби правопорядку до військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 17.10.2025 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, до протоколу додано заяву ОСОБА_1 від 15.10.2025, в якій просить розглянути справу за ч.3 ст. 172-11 КУпАП без його участі, свою вину визнає, просить найменш суворе покарання.

Враховуючи наведене, скорочені строки для розгляду справи про адмінстративне правопорушення передбачене ст. 172-11 КУпАП та вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, окрім визнання ним вини, підтверджується і матеріалами справи, а саме: протоколом серія ЛВУ №139 про адміністративне правопорушення від 15.10.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; копією доповіді про самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 від 14.10.2025; доповіді про повернення військовослужбовця у військову частину солдата ОСОБА_1 від 15.10.2025; копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №240 від 20.08.2025.

Також, до протоколу додано копію військового квитка серія НОМЕР_2 від 20.08.2025, службову та медичну характеристики на солдата ОСОБА_1 від 15.10.2025.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням даних про особу правопорушника, який вину визнає, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 33, 172-11, 245, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило