Справа № 930/1957/25
Провадження № 33/801/991/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

встановив:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн 60 к.

В постанові суду зазначено, що 10 серпня 2025 року о 21 год 14 хв. у Вінницькому районі, автодорога М-30, 423 км, біля с. Дубовець, водій ОСОБА_1 керував т. з. «Renault Magnum DXI 460», д.н.з НОМЕР_1 , буксирував причіп «General Trailers» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», результат 1,96 проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 05 вересня 2025 року через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що 27 серпня 2025 року його було викликано в судове засіданні до суду першої інстанції, він мав намір реалізувати своє право на участь у судовому розгляді, заздалегідь спланував маршрут службового рейсу таким чином, щоб вчасно прибути на засідання, однак зазначені плани зірвалися з причин, які не залежали від його волі, через ситуацію у м. Харкові: 26 серпня 2025 року було оголошено низку тривалих повітряних тривог. Унаслідок цього завантаження відбулося лише ввечері, що спричинило зсув усього графіку перевезення, тому фізично він не мав змоги прибути до суду 27 серпня 2025 року на 10:00 годин та не міг повідомити про неможливість своєчасної явки чи подати клопотання про відкладення розгляду справи.

10 жовтня 2025 року адвокат Левченко А. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 418913, 10 серпня 2025 року о 21 годині 14 хвилин у Вінницькому районі на автодорозі М 30 423 км біля с. Дубовець водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Magnum DXI 460», д.н.з НОМЕР_1 , буксирував причіп «General Trailers» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», результат 1,96 проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В матеріалах справи наявна роздруківка з приладу «Драгер», де зафіксовано результат тесту: 1,96 проміле (а.с.2), акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 3), пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили порушення ПДР водія фури д.н.з. НОМЕР_1 під час руху (а.с. 5- 6), розписка ОСОБА_4 , якому було передано автомобіль ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відтак суд першої інстанції оцінивши всі докази у сукупності, вірно виснував, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначив покарання в межах санкції цієї статті. Апеляційна скарга не містить доводів та спростування фактичних обставин події адміністративного правопорушення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що неявка ОСОБА_1 в судове засідання на 27 серпня 2025 року була зумовлена виключно об`єктивними, непереборними обставинами воєнного стану, повітряними тривогами, обстрілами, що завадило йому 26 серпня 2025 року здійснити завантаження у місті Харкові та вчасно приїхати до міста Вінниці для вивантаження, щоб потрапити на судове засідання, - апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 268 КУпАП, за загальним правилом, справа про адміністративне правопорушення розглядається за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак справа може бути розглянута за відсутності цієї особи, за умови, що вона належним чином повідомлена про день та час судового засідання і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

В частині 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ про розгляд яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, до цього переліку не входять.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13), клопотання про відкладення розгляду від нього не надходило. Воєнний стан, оголошення повітряних тривог, на які він посилається в апеляційній скарзі, не свідчать про наявність непереборних перешкод для повідомлення суду про неможливість явки в судове засідання засобами телекомунікації.

Апеляційний суд зауважує, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навів доводів, яким чином його неявка до суду першої інстанції вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зокрема на повноту з`ясування судом фактичних обставин справи, оскільки фактичні обставини події адміністративного правопорушення він не оспорює.

Між тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та право на апеляційне оскарження судового рішення, процесуальні права ОСОБА_1 поновлені: його апеляційна скарга прийнята до розгляду та під час апеляційного розгляду судом безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та дана оцінка доводам апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити постанову без змін, а скаргу без задоволення, або скасувати постанову і закрити провадження у справі, чи змінити постанову. Апеляційний суд не наділений повноваженнями скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд, як про те просить ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд виснує, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2025 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета