Номер провадження: 33/813/1732/25
Номер справи місцевого суду: 491/1021/24
Головуючий у першій інстанції Надєр Л. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Гарманчук Олександри Романівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення: за статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень;

Відповідно до положень частини 2 статті 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 стягнення за більш серйозне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 30 листопада 2024 року о 04 годині 10 хвилин в м. Ананьїв, Подільського району, Одеської області на перехресті доріг вул. Єврейська-Дворянська керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням приладу Аlcotest Drager 6820, результат тесту склав 1,22%, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 30 листопада 2024 року близько 00 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , ображав грубою нецензурною лайкою свою дружину ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Гарманчук О.Р., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою та оскаржує постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить скасувати постанову в оскаржуваній частині.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що:

- ОСОБА_1 станом на момент складання адміністративного матеріалу, так і на момент подачі апеляційної скарги є військовослужбовцем та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , тому працівники поліції були зобов`язані викликати представників військової служби правопорядку та проводити огляд у порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи;

- судом першої інстанції не було встановлено чи має алкотестер дозвільну документацію, так як в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, без належних документів на справність алкотестеру не можна з достовірністю встановити можливість показників відхилення від їх реальних.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи судом першої інстанції не був сповіщений. Судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», копію постанови ОСОБА_1 не отримував.

В судове засідання особи, що беруть участь у розгляді справи, не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, захисник Гарманчук О.Р. отримала судову повістку-повідомлення 04.09.2025 о 16:03:40 годині в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 71); ОСОБА_1 рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 72-75), що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Ананьївського районного суду Одеської області винесена 10 грудня 2024 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 477594 від 30.11.2024 зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 10.12.2024 о 10:00 годині в Ананьївському районному суді Одеської області, проте вказане не може вважатися належним сповіщенням у відповідності до ст. 277-2 КУпАП.

З заявою про вступ у справу як представника захисник Гарманчук О.Р. звернулася 01.07.2025. (а.с. 33-35)

21.07.2025 захисник Гарманчук О.Р. звернулася до суду першої інстанції із скаргою на ненадання повного доступу до матеріалів справи (а.с. 36-40).

Згідно з відповіді на скаргу від 22.07.2025 № 491/1021/24/3746/2025 захисника Гарманчук О.Р. було додано до матеріалів електронної справи № 491/1021/24 як учасника справи. (а.с. 41)

Вперше захисник Гарманчук О.Р. звернулася з апеляційною скаргою 23.07.2025, яка постановою Одеського апеляційного суду від 30.07.2025 повернута заявнику.

Копію постанови від 30.07.2025 захисник Гарманчук О.Р. отримала в електронному кабінеті 31.07.2025 о 07:50:10 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 52).

Вдруге з апеляційною скаргою захисник Гарманчук О.Р. звернулася 01.08.2025.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, з апеляційною скаргою вдруге захисник звернулася відразу після повернення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказані підстави для поновлення є обґрунтованими та за можливе поновити захиснику Гарманчук О.Р., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови.

Щодо суті апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захисник Гарманчук О.Р., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскаржує постанову суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вина ОСОБА_1 встановлена судом та постанова в наведеній частині не оскаржується захисником, що з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП не переглядається апеляційним судом.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пунктів 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В оскаржуваній частині, визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 , суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 477594 від 30.11.2024, результатом тесту за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 від 30.11.2024 №31, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом фіксації правопорушення, доданим до протоколу на CD-диску.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 477597 від 30.11.2024, яким зафіксовано, що 30 листопада 2024 року о 04 годині 10 хвилин в м. Ананьїв, Подільського району, Одеської області на перехресті доріг вул. Єврейська-Дворянська ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням приладу Аlcotest Drager 6820, результат тесту склав 1,22%, чим порушив п. 2.9а ПДР України. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав (а.с. 4);

- роздруківкою приладу Alcotest Drager 6820, згідно якої результат склав 1,22% (а.с. 6);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого з результатами огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис (а.с. 7);

- відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції у зв`язку з порушенням комендантської години (03:54:23 хв). Поліцейський запитав: «Сьогодні щось вживали?», на що ОСОБА_1 відповів, що ні (03:55:14-03:55:15 хв). Поліцейський запропонував пройти перевірку на стан сп`яніння на місці події та зазначив, що бачить почервоніння обличчя, на що ОСОБА_1 відповів: «Давайте я дихну вже, зараз воно покаже вам, я посварився з жінкою…тут сидів, відпочивав і хотів поїхати на заправку…да я випив» (03:55:19-03:58:10 хв). Результат драгеру склав 1,22% (03:59:12 хв). Поліціант роз`яснює, що буде складно протокол, який ОСОБА_1 згодом підписує (04:23:48 хв).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів скарги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому працівники поліції були зобов`язані викликати представників військової служби правопорядку та проводити огляд у порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої-третьої статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до вимог частини 1, 4 статті 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчинення ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який не відноситься до військового майна, що останнім не спростовано, його зупинено працівниками поліції на перехресті доріг вул. Єврейська-Дворянська, тобто поза межами військової частини, а відтак ОСОБА_1 несе адміністративну відповідальність на загальних засадах.

Положеннями статті 255 КУпАП встановлено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, віднесено до компетенції, зокрема, органів Національної поліції, а тому застосовування спеціального порядку огляду на стан сп`яніння, визначеного статтею 266-1 КУпАП, були відсутні.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, оскільки суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є саме водій.

Факт перебування ОСОБА_1 у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення, є саме водієм.

Враховуючи вищевикладене, у поліцейських були відсутні підстави для повідомлення службових осіб військової служби правопорядку або керівництва військової частини та проведення ними огляду в порядку ст. 266-1 КУпАП.

Необґрунтованим є посилання захисника, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки у сукупності з вищевказаними доказами підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо твердження захисника, що судом першої інстанції не було встановлено, чи має алкотестер дозвільну документацію, так як в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, без належних документів на справність алкотестеру не можна з достовірністю встановити можливість показників відхилення від їх реальних, апеляційний суд вказує таке.

Згідно п. 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З відеозапису вбачається , що ОСОБА_1 не вимагав у поліцейських сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу, тому вищезазначені доводи є безпідставними.

Крім того, в роздруківці приладу Alcotest Drager 6820 міститься інформація про дату останнього калібрування: 15.10.2024, що свідчить про справність пристрою та відсутність сумнівів у достовірності результатів вимірювання.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновитизахиснику Гарманчук Олександрі Романівні, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Гарманчук Олександри Романівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 10 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова