Провадження № 33/801/1034/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Некрасова Олега Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445,00 грн, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 17 червня 2025 року о 21:51 в м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 81/2, керував транспортним засобом марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку проспекту Юності, під час перестроювання з лівої смуги у праву не надав перевагу у русі транспортному засобу «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку по смузі, на яку мав намір перестроювання водій ОСОБА_1 , чим змусив іншого учасника дорожнього руху різко знизити швидкість та вжити інших заходів, щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з такою постановою суду, адвокат Некрасов О. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і скаду адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що з матеріалів справи неможливо достовірно встановити розташування автомобілів на дорозі та наявність реальної загрози, яку міг створити ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутній відеозапис події, також відсутній відеозапис дій поліцейських під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про неналежність доказів, на підставі яких суд першої інтанції встановив провину останнього. ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав, жодних ПДР України не порушував, аварійної ситуації не створював, про скоєння ним правопорушення дізнався від поліцейських, які його зупинили.

В судовому засіданні адвокат Некрасов О. В. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Інші учасники справи будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилали, а тому відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частин 1-4 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Частиною 5 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Положеннями частини 1 статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394777, ОСОБА_1 17 червня 2025 року о 21:51 в м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 81/2, керував транспортним засобом марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку проспекту Юності, під час перестроювання з лівої смуги у праву не надав перевагу у русі транспортному засобу «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку по смузі, на яку мав намір перестроювання водій ОСОБА_1 , чим змусив іншого учасника дорожнього різко знизити швидкість та вжити інших заходів, що до забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що з матеріалів справи неможливо достовірно встановити розташування автомобілів на дорозі та наявність реальної загрози, яку міг створити ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутній відеозапис події, - апеляційний суд зазначає наступне.

Відеозапис події не є єдиним чи обов`язковим доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. У даному випадку подія правопорушення не відбувалася безпосередньо в присутності працівників поліції, оскільки вони зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 на блокпості за повідомленням іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2 , якому ОСОБА_1 створив перешкоду у русі, тобто був очевидцем події.

Відсутність відеозапису процесуальних дій поліцейських не свідчить про неналежність усіх наявних доказів у справі. Механізм притягнення до адміністративної відповідальності, факт зупинки та складення відповідних процесуальних документів зафіксований протоколом та іншими матеріалами справи, ведення відеозапису не передбачено жодним нормативним документом.

Факт створення аварійної обстановки підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , який зазначив, що був змушений різко змінити швидкість руху, щоб уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Logan», який, не переконавшись у безпечності, почав перестроюватися у його смугу (а.с. 4). Такі ж пояснення давав ОСОБА_1 , який визнав, що здійснив перестроювання у праву смугу, попри те, що в цій смузі рухався інший транспортний засіб на відстані близько п`яти метрів, почав робити маневр, автомобіль прискорився, він його не побачив в дзеркалі і підрізав (а.с. 3). Тобто, даючи первинні пояснення ОСОБА_1 визнав вину у порушенні ПДР та створив аварійну ситуацію для водія ОСОБА_2 , а зміна ним своєї позиції при розгляді справи в суді першої інстанції не може спростовувати зафіксовані належним чином обставини події.

Сам факт того, що ОСОБА_1 не визнає вини, не є достатнім для скасування оскаржуваної постанови.

Суд першої інстанції правильно врахував, що при швидкості руху близько 50 км/год (як вказано у поясненнях водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) і відстані приблизно 5 метрів перед початком маневру перестроювання у смугу, де рухається інший автомобіль, є маневром, що створює реальну загрозу безпеці руху. Реакція водія «Hyundai» ОСОБА_2 різке гальмування є об`єктивним проявом того, що маневр у своїй фактичній оцінці мав небезпеку для останнього. Така оцінка не вимагає обов`язкової відеофіксації, вона ґрунтується на поведінці учасника руху та взаємній оцінці відстаней і швидкостей. Доводи сторони захисту про «неналежність доказів» зводяться до незгоди з оцінкою доказів, але не містять вказівок на конкретні, встановлені помилки суду першої інстанції, які б свідчили про порушення норм матеріального або процесуального права чи про недостатність доказової бази.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд виснує, що суд першої інстанції всебічно і достатньо дослідив матеріали справи, надав належну оцінку поясненням обох водіїв, встановив фактичні обставини (дата, час, місце, дії осіб, наслідки різке гальмування автомобіля «Hyundai») і правильно застосував норми ПДР та норму відповідальності, передбачену ч. 5 ст. 122 КУпАП, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, оскаржувана постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2025 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Некрасова Олега Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета