Справа № 502/1876/25
ПОСТАНОВА

17 жовтня 2025 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Березніков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від НОМЕР_1 загону морської охорони ДПСУ, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцьк, військовослужбовця, командира катера, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-17 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 280158 від 18.09.2025 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

З вказаного протоколу, складеного заступником командира НОМЕР_1 загону морської охорони ДПСУ ОСОБА_2 , встановлено, що в районі 11 км гирла Старостамбульське р. Дунай з 23:42 год. 27.08.2025 по 01:16 год. 28.08.2025, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки командира катеру КАМО «Гриф» ВG 10, не виконав усіх заходів для ідентифікації виявленого малого швидкісного плавзасобу, наявності чи відсутності на ньому особового складу. У порушення ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, пунктів 312, 421 Порадника зі служби морської охорони прикордонних військ України, затвердженого наказом Голови Державного комітету командувача прикордонних військ України від 30.04.1999 за № 200, бойового розпорядження № 384-БР-ДСК від 01.08.2025, наказу НОМЕР_1 загону морської охорони від 15.02.2024 за № 4-ОД, не здійснено попереджувальний постріл для зупинки неідентифікованого маломірного швидкісного плавзасобу та попередження взаємодіючих підрозділів про його раптові дії на території України, допущено прорахунки від моменту виявлення малого швидкісного плавзасобу до виходу катера на пошук.

Своїми діями ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.172-17 ч. 2 КУпАП, тобто порушення правил несення бойового чергування.

В судовому засіданні адвокат Черненко Х.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 25.09.2025 №2369, проти викладених в протоколі обставин заперечувала та вказала, що обставини нібито вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-17 КУпАП, в протоколі описано не чітко, тобто не конкретизовані допущені особою порушення. За доданими до протоколу доказами не можливо дійти висновку про наявність складу вказаного правопорушення. Також зазначила, що ОСОБА_1 за викладених обставин притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено сувору догану.

Дослідивши матеріали долучені до адміністративного протоколу, доходжу наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частиною другою статті 172-17 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.

Тобто, об`єктивною стороною ст. 172-17 є порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналогічні вимоги до протоколу також містяться в п.4 Розділу ІІ І Інструкції зі складання проколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 за № 329.

З протоколу встановлено, що в районі 11 км гирла Старостамбульське р. Дунай з 23:42 год. 27.08.2025 по 01:16 год. 28.08.2025, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки командира катеру КАМО «Гриф» ВG 10, не виконав усіх заходів для ідентифікації виявленого малого швидкісного плавзасобу, наявності чи відсутності на ньому особового складу. У порушення ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, пунктів 312, 421 Порадника зі служби морської охорони прикордонних військ України, затвердженого наказом Голови Державного комітету командувача прикордонних військ України від 30.04.1999 за № 200, бойового розпорядження № 384-БР-ДСК від 01.08.2025, наказу НОМЕР_1 загону морської охорони від 15.02.2024 за № 4-ОД, не здійснено попереджувальний постріл для зупинки неідентифікованого маломірного швидкісного плавзасобу та попередження взаємодіючих підрозділів про його раптові дії на території України, допущено прорахунки від моменту виявлення малого швидкісного плавзасобу до виходу катера на пошук

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що за наявних технічних засобів повна ідентифікація плав засобу та осіб на ньому була неможлива у зв`язку з нічним часом доби (темрява) та погодними умовами туман над поверхнею ріки, і відстань до цілі 350-400 м. У відповідності до ст. 31 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» - застосування зброї у бік суміжної держави заборонено, попереджувальна стрільба не здійснювалася. Виявлений об`єкт не здійснював жодних агресивних дій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 332 Статуту Бойове чергування - це виконання бойового завдання. Бойове чергування здійснюється черговими силами і засобами, призначеними від військових частин. До складу чергових сил і засобів входять бойові обслуги, чергові зміни пунктів управління, сил і засобів бойового забезпечення та обслуговування.

Згідно ст. 334 Статуту - склад чергових сил і засобів, ступені їх бойової готовності, тривалість, порядок несення бойового чергування, підготовки особового складу, озброєння, бойової та іншої техніки до чергування і зміна його встановлюються наказом командира військової частини згідно з вимогами цього Статуту, наказами і директивами Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, командувачів видів Збройних Сил України.

В матеріалах справи відсутній відповідний наказ командира військової частини щодо того, що ОСОБА_1 повинен був 27.08.2025 28.08.2025 нести бойове чергування.

У зв`язку з викладеним, за наявних в матеріалах справи доказів, на основі яких у визначеному законом порядку суд повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 будь-яких порушень викладених у протоколі, оскільки з матеріалів справи неможливо встановити обов`язок останнього нести у вказаний в протоколі час та період нести бойове чергування (бойову службу), а відтак відсутності події та складу правопорушення, передбаченого 2 ст. 172-17 КУпАП

Крім того, наявний в матеріалах справи Наказ про результати проведення службового розслідування свідчить про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено сувору догану, що в контексті зі ст. 61 Конституції України, а саме ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, виключає притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-17 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази по справі, суддя прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Березніков