Справа № 450/1724/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 33/811/1459/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Андрейківа Юрія Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Андрейківа Юрія Ярославовича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 21 квітня 2025 року о 01 год. 20 хв. на вул. Сірка, в с. Зимна Вода, Львівського р-ну, Львівської обл., керував автомобілем марки «Пежо» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння кінцівок рук, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Андрейків Ю.Я., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2025 року, оскільки з повним текстом судового рішення він ознайомився з ЄДРСР.

Також просить викликати та допитати свідка ОСОБА_2 (Львівська обл., Стрийський район, село Добряни)

В доводах апеляційної скарги зазначає, що докази, на які послався суд першої інстанції, є неналежними та недопустимими, формальними. Судом першої інстанції належним чином не встановлено обставини справи, винесено незаконне та необґрунтоване рішення, порушено норми матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не досліджено питання: чи здійснював рух «Пежо» номерний знак НОМЕР_1 , чому працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортного засобу, які конкретні докази підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Наголошує, що судом першої інстанції не надано оцінки аргументам сторони захисту, стосовно відсутності факту керування транспортного засобу, у зв`язку із чим він не відмовлявся від проведення огляду на стан сп`яніння, йому не було вручено відповідного направлення для проходження такого огляду в медичному закладі.

Наголошує, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом, був неповнолітнім, не міг надавати пояснення без свого захисника та не розумів, що саме йому пропонують працівники поліції.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 21 квітня 2025 року, оскільки не вміє ним керувати, він стояв позаду автомобіля, який є препарований та не здійснював жодного руху, даний транспортний засіб був припаркований його другом ОСОБА_2 задовго до прибуття поліцейських.

Зазначає, що в 1 год. 24 хв. йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а направлення, долучене до матеріалів справи, виготовлено в 1 год. 30 хв., хоча на відео в цей час патрульний розмовляє з ним та не виготовляє жодного направлення.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 участі в розгляді справи не приймав, про результат розгляду справи дізнався з ЄДРСР, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 13 жовтня 2025 року, не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Андрейків Ю.Я. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката Андрейківа Ю.Я., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя апеляційного суду вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши клопотання адвоката Андрейківа Ю.Я. про виклик свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначеного вище свідка. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 21 квітня 2025 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз представлених матеріалів свідчить про те, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №306336 від 21 квітня 2025 року (а.с 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Пежо» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у встановленому законом порядку - відмовився;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №918131 від 21 квітня 2025 року (а.с. 4). згідно із яким ОСОБА_1 , 21 квітня 2024 року керував транспортним засобом «Пежо» номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом , порушив п. 2.1 А ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5) з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», від якого він відмовився;

- інформацією із направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

- рапортом старшого сержанта поліції О Звіра (а.с. 7), з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Пежо» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , під час опитування в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, від якого він відмовився;

- рапортом старшого сержанта поліції О Звіра (а.с. 8 ), відповідно до якого працівниками поліції здійснювалася відеофіксація події;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджений судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано, опитування водія ОСОБА_1 , під час якого йому повідомлено почину зупинки, окрім того виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці сп`яніння та в медичному закладі від якого він відмовився, також патрульними роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, права та обов`язки, повідомлено про відеофіксацію, встановлено місце проживання водія та повідомлено йому, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

- постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2025 року (справа №450/1726/25) з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 А ПДР України, а саме за керування транспортним засобом 21 квітня 2025 року о 1 год. 20 хв. «Пежо» номерний знак НОМЕР_1 . Окрім того, в судовому засідання Пустомитівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення визнав та щиро розкаявся. Також, апеляційний суд звертає увагу, що дана постанова встановленому законом порядку не оскаржувалася, набрала законної сили.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки транспортний засіб був припаркований та він не вміє ним керувати, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки мають формальний характер, окрім того апеляційний суд зазначає, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах).

Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову.

Як встановлено з постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2025 року (справа №450/1726/25) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 А ПДР України, а саме за керування транспортним засобом 21 квітня 2025 року о 1 год. 20 хв..

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 12 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення вручається водієві.

Твердження апелянта, що водію не було вручено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не спростовують вини ОСОБА_1 , у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Твердження апелянта про те, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім, не міг надавати пояснення без свого захисника, не розумів дій працівників поліції, є безпідставним.

Відповідно до вимог ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Із матеріалів справи убачається, що на час складання протоколу ОСОБА_1 досяг віку адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 12 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, будь-яких даних, які б свідчили про неможливість розуміння ОСОБА_1 змісту своїх дій або про потребу участі захисника у зв`язку з його віком, матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи про порушення права на захист ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Покликання апелянта на те, що направлення на огляд виготовлено о 1 год. 30 хв., хоча в цей час працівник поліції розмовляв із водієм і не складав жодних документ, є безпідставним, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що час, зазначений у направленні, фіксує момент його оформлення або реєстрації, а не безпосереднього заповнення на відео. Відеозапис не спростовує факту складання направлення, оскільки технічна фіксація дій патрульного не зобов`язана відображати кожен етап оформлення документів у реальному часі. Отже, різниця у кілька хвилин між зазначеним часом у направленні та відеозаписом не свідчить про порушення чи фальсифікацію матеріалів справи та не є підставою для закриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Андрейківа Ю.Я., є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити адвоката Андрейківу Юрію Ярославовичу строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2025 року

У задоволенні клопотання адвоката Андрейківа Юрія Ярославовича викликати та допитати свідка ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Андрейківа Юрія Ярославовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.