ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 жовтня 2025 рокуСправа №: 695/767/25
Номер провадження 3/695/635/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Бойко Н.В., за участю секретарів судового засідання Курченко В.М., Оніщенко Н.В., прокурора Циганника А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Щеннікової А.О., Євдокимова Д.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Софіївка, Золотоніського району, Черкаської області, громадянки України, депутата Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №89/2025 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією від 10.02.2025 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-19/VIII «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу №90/2025 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією від 10.02.2025 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28 Закону вчинила дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-19/VIII «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу №91/2025 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією від 10.02.2025 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-20/VIII «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу №92/2025 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією від 10.02.2025 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28 Закону вчинила дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-20/VIII «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме: № 695/769/25 провадження № 3/695/637/25 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, № 695/767/25 провадження № 3/695/635/25 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, №695/768/25 провадження 3/695/636/25 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №695/770/25 провадження 3/695/638/25 за ч.1 ст.172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаній праві № 695/767/25 провадження № 3/695/635/25.

У судовому засіданні прокурор Циганник А.В. пояснив, що 10.02.2025 року начальником 1-го сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Блізніковим В.С. складено протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією відносно ОСОБА_1 , яка , будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-19/VIII «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, та вчинила дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-19/VIII «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах. Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-20/VIII «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, та вчинила дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-20/VIII «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах. Поважних причин щодо неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та щодо вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 не мала. Таким чином, депутат Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.ч. 1, 2 статті 172-7 КУпАП. За таких обставин, вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП не визнала та пояснила, що адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів відповідно до ст.172-7 КУпАП настає лише у випадку реального конфлікту інтересів. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що її голос чи участь у прийнятті рішення певним чином вплинули на її особисті інтереси чи зміну її майнового стану. Її голос не був вирішальним під час голосування серед інших депутатів. Жодних змін майнового чи іншого характеру у неї після голосування не відбулося. Крім того, відсутні належні докази наявності у неї приватного інтересу, що суперечить її представницьким повноваженням та впливає на об"єктивність прийняття рішень. Її обов"язки не передбачають прямого підпорядкування сільському голові, і рішення щодо її преміювання приймається незалежно від голосування за преміювання голови. Преміювання та виплата заробітної плати регулюються трудовим законодавством і не можуть розглядатися як конфлікт інтересів чи корупційне діяння. Просила закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно неї за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник Щеннікова Г.О. надала заперечення на протокол про адміністративні правопорушення, які були приєднані до справи та зазначила, що ще 08.01.2025 Черкаською обласною прокуратурою до Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області були скеровані матеріали Управління СБ України в Черкаській області щодо можливого порушення вимог антикорупційного законодавства депутатами Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, зокрема, і ОСОБА_1 . Дані матеріали отримані 08.01.2025, про що свідчить відповідний напис на супровідному листі. Таким чином, Управлінню стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 08 січня 2025 року достовірно відомо про імовірні порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_1 , однак протокол було складено тільки 10.02.2025, тобто через 33 дні.

Адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, відповідно до ст. 172-7 КУпАП, може настати лише в разі наявності реального конфлікту інтересів. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів наявний тоді, коли особа, використовуючи свої службові повноваження, має можливість прийняти рішення, яке відповідає її особистим інтересам або інтересам близьких осіб, і це рішення може мати вплив на результати її діяльності.

Беручи до уваги диспозиції ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:

у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів;

у наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень;

у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовим становищем чи представницькими, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Адміністративна відповідальність в частині порушення вимог про запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів.

У даному випадку матеріали справи не містять доказів, що підтверджують наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 . Зокрема, не зафіксовано, що її голосування чи участь у рішенні в певний спосіб призвели до того, що результати голосування могли бути змінені на її користь або на користь осіб, з якими вона перебуває у близьких відносинах.

Документи ж, отримані захистом, навпаки свідчать, що майновий стан ОСОБА_1 ні до голосування, ні після нього жодним чином не змінився.

При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу, що саме голос ОСОБА_1 став вирішальним під час прийняття рішення, а не голос будь- якої іншої особи із числа 12 депутатів, оскільки підрахунок голосів здійснюється за допомогою лічильної системи, в той час як матеріали справи не містять даних щодо послідовності голосування депутатів.

Таким чином, немає жодних підстав вважати, що дії ОСОБА_1 в даній ситуації стали наслідком реального конфлікту інтересів.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовим чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно в постанові суду. Вважає, що УСР в Черкаській області не доведено існування реального та потенційного конфлікту інтересів, оскільки у ОСОБА_1 не було приватного інтересу та суперечності між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. ОСОБА_1 не входить до складу постійної депутатської комісії з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, за погодженням якої приймалось рішення про умови оплати праці сільського голови у 2025 році та його преміювання, що підтверджується Рішенням Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 19.11.2020 № 1-11Л/ІІІ «Про постійні комісії Гельмязівської сільської ради»; ОСОБА_1 не перебуває у прямому підпорядкуванню сільському голові ОСОБА_2 , що підтверджується Положенням про відділ бухгалтерського обліку та звітності виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, а також посадовою інструкцією спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради ОСОБА_1 . Порядок умов оплати праці працівників виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради регулюється Положенням про преміювання, встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги працівникам виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради на період 2022-2025 роки, відповідно до п.4.1 якого визначення конкретного розміру премії працівникам відділів здійснюється за поданням начальників відділів виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, а відтак питання преміювання ОСОБА_1 як співробітника бухгалтерії напряму залежить від головного бухгалтера виконавчого комітету, а не від сільського голов. За останні 3 роки розмір премій та інших виплат жодним чином не змінився, а надто - після відповідного головування, що підтверджується документами, отриманими адвокатом на запити.

Уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень. Оскільки реального конфлікту інтересів не було, відтак у ОСОБА_1 не виникав обов`язок повідомляти про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Матеріали справи не містять конкретних і достовірних доказів, що могли б підтвердити, що ОСОБА_1 порушила вимоги щодо запобігання конфлікту інтересів. Усі події, які могли б бути зафіксовані і перевірені, залишаються лише предметом припущень, і це не є достатньою підставою для визнання особи винною.

У даній справі не було доведено, що її участь у голосуванні могла бути пов`язана із порушенням вимог законодавства. Також важливо зазначити, що стосовно відсутності доказів реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 діяла відповідно до своїх службових обов`язків і не порушувала законодавчі вимоги, що встановлюють відповідні обмеження для запобігання конфлікту інтересів.

Крім того, одним важливим аспектом є те, що питання щодо премій та надбавок, які отримує депутат, не є підставою для звинувачення в порушенні антикорупційного законодавства, оскільки такі питання регулюються трудовими відносинами та не можуть вважатися джерелом корупційного правопорушення.

Положенням про преміювання, встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги працівникам виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради на період 2022-2025 роки, затвердженим рішенням Гельмязівської сільської ради від 23.12.2021 № 20-97/VІІІ, передбачено порядок матеріального заохочення та покращення результатів роботи працівників виконавчого комітету сільської ради з метою стимулювання сумлінного, якісного виконання ними своїх посадових обов`язків.

Положеннями п.5 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених КМУ, витрат на їх утримання.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про заробітну плату», структура зарплати складається з основної зарплати (це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткової зарплати (це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Таким чином, питання оплати праці належить виключно до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» (Постанова апеляційного суду Сумської області від 19.06.2018 по справі № 591/229/18). Просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1, ст.172-7 ч.2 КУпАП закрити у зв"язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративних правопорушень.

У судовому засіданні захисник Євдокимов Д.А. просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1, ст.172-7 ч.2 КУпАП закрити у зв"язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративних правопорушень.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що обіймає посаду головного бухгалтера виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради з 01.10.2021 року. ОСОБА_1 є її підлеглою та обіймає посаду спеціаліста І категорії у відділі, який вона очолює та призначена на посаду згідно конкурсу. Порядок нарахування премій головним бухгалтером відбувається наступним чином: щомісячно до 23 числа вона розраховує суми нарахувань, від яких вона може відштовхуватись при нарахуванні премій. Вона, як начальник відділу оцінює роботу спеціаліста і надає подання, де визначає відсоткову ставку. Потім це подання передається керуючій справами, яка готує відповідний проект розпорядження на підпис голові. За період перебування на посаді жодного разу не було, щоб голова не погоджував проект розпорядження, поданого керуючою справами. Випадків, щоб голова зменшував премію також не було. ОСОБА_1 не перебуває у прямому підпорядкуванні голови. ОСОБА_1 не зверталась до неї з проханням попросити голову чи вплинути на нього задля збільшення своєї премії. Голова Гельмязівської сільської ради ОСОБА_2 ніколи не надавав їй вказівок стосовно визначення розміру премій ОСОБА_1 . Голова не має відношення до подань на премії, всі питання вирішуються з керуючою справами ОСОБА_4 , а голова підписує вже готовий узагальнений проект відповідного розпорядження. Ініціатором виплати премій Гельмязівському сільському голові у 2025 році, а також виплати йому премії до Дня місцевого самоврядування була керуюча справами, вона подала відповідне подання до секретаря сільської ради, секретар включив це питання у сесію. Це питання розглядалось на сесії, депутати відповідним чином за нього проголосували.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що обіймає посаду Гельмязівського сільського голови з 2020 року. З ОСОБА_1 перебуває у робочих відносинах, вона обіймає посаду спеціаліста у бухгалтерії виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, вони не є родичами, між ними немає конфліктів та неприязних відносин. Виплатами зарплат та інших виплат згідно Положення займається керуюча справами, яка є ініціатором розміру виплат. Їй дається подання від кожного начальника відділу на преміювання своїх співробітників. Подання на преміювання керуючій справами подає голова профспілки. І тільки потім Гельмязівський сільській голова підписує розпорядження керуючій справами. Подання на преміювання, зокрема ОСОБА_1 , керуючій справами подає головний бухгалтер, готується відповідне розпорядження. Головний бухгалтер перед поданням такого розпорядження попередньо перевіряє наявність відповідних коштів для такого преміювання, а також враховує показники роботи своїх підлеглих. Усі подання від начальників відділів керуюча справами зводить в одне розпорядження, яке підписує сільській голова. Випадків, коли б він не погоджувався з проектом такого розпорядження не було. ОСОБА_1 не була його безпосереднім підпорядкованим співробітником. У 2024-2025 роках він не надавав будь-яких вказівок бухгалтерії щодо зменшення премій чи нарахувань ОСОБА_1 чи іншим співробітникам. Він не являвся ініціатором подання клопотання про призначення йому премій, будь-якого впливу на депутатів він не має. Ініціатором виплати премій голові є керуюча справами ОСОБА_4 , на сесії вирішувалось питання про виплату йому премії на 2025 рік та премії до Дня місцевого самоврядування. У сільській раді 22 депутати. Для голосування питання має бути більше половини голосів, тобто більше 11 депутатів. За призначення йому премій проголосувало 12 депутатів.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працює на посаді керуючої справами Гельмязівської сільської ради та саме вона визначає розмір премій працівників виходячи із розміру фонду преміювання, який обраховує бухгалтерія. Голова сільської ради ніколи не змінював розмір премій та ніяким чином не надавав будь-яких переваг ОСОБА_1 ні до її голосування, ні після.

Суд, заслухавши прокурора, захисників, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції»: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 1-1/VIII від 19.11.2020 року «Про початок повноважень депутатів Гельмязівської сільської ради» визнано повноваження депутатів Гельмязівської сільської ради восьмого скликання по 6 округах: округ №3 серед яких і ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, та зобов`язана додержуватися антикорупційних заборон, обмежень та зобов`язань, у тому числі, норм Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Відповідно до витягу з розпорядження Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №26 від 01 лютого 2021 року «Про призначення на посади виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради» призначено ОСОБА_1 з 02 лютого 2021 року на посаду спеціаліста з публічних закупівель відділу бухгалтерського обліку та звітності виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, з кадрового резерву. Присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування сьомої категорії посад.

Відповідно до витягу з розпорядження Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №174 від 30 вересня 2021 року «Про призначення на посади» призначено ОСОБА_1 01 жовтня 2021 року на посаду спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису як таку, що пройшла конкурсний відбір на заміщення вакантних посад виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради. Залишено 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування сьомої категорії посад.

Відповідно до посадової інструкції спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради спеціаліст І категорії у своїй роботі керується Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», іншими законами України, Бюджетним кодексом України, Податковим кодексом України, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями (вказівками) сільського голови, та заступників сільського голови, а також цією посадовою інструкцією.

Спеціаліст І категорії призначається на посаду та звільняється з посади сільським головою відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Кодексу законів про працю України.

До основних завдань та обов`язків ОСОБА_1 відноситься:

- в повному обсязі веде облік необоротних активів, запасів, коштів, розрахунків та інших активів, власного капіталу та зобов`язань, доходів і витрат за прийнятою на підприємстві формою бухгалтерського обліку з додержанням єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку та з урахуванням особливостей діяльності підприємства і технології оброблення даних;

- веде аналітичний облік поточних рахунків і розрахунків;

- готує дані для включення їх до фінансової звітності, здійснює складання окремих її форм, а також форм іншої періодичної звітності, яка ґрунтується на даних бухгалтерського обліку;

- постійно знайомиться та вивчає нові нормативно-методичні та довідкові документи з питань організації та ведення бухгалтерського обліку та вносить пропозиції щодо їх упровадження на підприємстві;

- виконує інші доручення головного бухгалтера та сільського голови в межах посадових обов`язків та компетенції відділу;

- за дорученням керівництва бере участь в організації та проведенні нарад, семінарів, конференцій з питань, що належать до його компетенції.

Відповідно рішення Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №1-2/VIII від 19.11.2020 року «Про початок повноважень сільського голови Гельмязівської сільської ради» обрано на посаду сільського голови Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №59-19/VIII від 18 грудня 2024 року «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування», а саме: керуючись ст. 26, ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до п.3.11 Положення про преміювання, встановлення надбавок та надання матеріальної допомоги працівникам виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради на період 2022-2025 років, затвердженого рішенням від 23.12.2021 №20-97/VIII зі змінами, внесеними рішенням від 27.04.2023 №34-13/VIII, керуючись Постановою КМУ від 09.03.2006 р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» зі змінами та доповненнями, за погодженням з постійною депутатською комісією з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва сільська рада вирішила:

1. Виплатити ОСОБА_2 , сільському голові Гельмязівської сільської ради, премію з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування, у розмірі посадового окладу.

2. Відділу бухгалтерського обліку та звітності виконавчого комітету здійснити нарахування та виплату премії згідно з чинним законодавством.

3. Контроль за виконанням рішення покласти на постійну депутатську комісію з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва.

Згідно результату поіменного голосування 59 сесії Гельмязівської сільської ради від 18.12.2024 року за питання «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» депутат ОСОБА_1 голосувала голосом «ЗА» за основу та в цілому. Відповідно до підсумків голосування за 12; проти 1; утрималися -1; не голосували 1; відсутні 7; рішення прийнято.

Відповідно до протоколу 59 сесії Гельмязівської сільської ради від 18.12.2024 року всього депутатів - 21, присутніх на сесії 16 (один депутат запізнився), сільський голова. Під час розгляду питання «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» доповідає: Люльченко О.І. керуюча справами (секретар) виконавчого комітету.

ОСОБА_2 , сільський голова, повідомив, що при розгляді цього питання у нього виникає конфлікт інтересів. Тому участі в обговоренні і голосуванні з даного питання брати не буде.

Виступили: ОСОБА_5 , депутат сільської ради, який повідомив, що проєкт рішення обговорено на постійній комісії з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва. Комісія розглянула проєкт рішення та рекомендує винести проєкт рішення на розгляд сесії Гельмязівської сільської ради.

Результати голосування: «за» - 12 осіб; «проти» - 1 особа; «утримались» - 1 особа; «не голосували» - 1 особа ( ОСОБА_2 повідомив про конфлікт інтересів).

Вирішили: Рішення сільської ради «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» прийнято і додається.

Крім цього, відповідно до рішення Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №59-20/VIII від 18 грудня 2024 року «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році», а саме: відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 121, 14, 15, 21, 22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами), за погодженням з постійною депутатською комісією з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва сільська рада вирішила:

1. Встановити та виплачувати сільському голові Гельмязівської сільської ради ОСОБА_2 у 2025 році:

1.1. надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавки за вислугу років, взяти до відома, що ОСОБА_2 має 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавку за вислугу років 10 відсотків, стаж роботи в органах місцевого самоврядування станом на 18.12.2024 4 роки 29 днів;

1.2. премії до професійних та державних свят у розмірах, що не перевищує середньомісячної заробітної плати;

1.3. матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки в розмірі середньомісячної заробітної плати;

1.4. матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати;

1.5. щомісячну премію в розмірі 100 відсотків посадового окладу.

2. Виплати здійснювати в межах затвердженого фонду оплати праці на 2025 рік, фонду бюджетних асигнувань, затверджених у бюджеті на 2025 рік.

3. Контроль за виконанням рішення покласти на постійну комісію з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва.

Згідно результату поіменного голосування 59 сесії Гельмязівської сільської ради від 18.12.2024 року за питання «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» депутат ОСОБА_1 голосувала голосом «ЗА» за основу та в цілому. Відповідно до підсумків голосування за 12; проти 1; утрималися -1; не голосували 1; відсутні 7; рішення прийнято.

Відповідно до протоколу 59 сесії Гельмязівської сільської ради від 18.12.2024 року всього депутатів - 21, присутніх на сесії 16 (один депутат запізнився), сільський голова. Під час розгляду питання «Про умови оплати праці сільського голови на 2025 рік» доповідає: ОСОБА_4 керуюча справами (секретар) виконавчого комітету.

ОСОБА_2 , сільський голова, повідомив, що при розгляді цього питання у нього виникає конфлікт інтересів. Тому участі в обговоренні і голосуванні з даного питання брати не буде.

Виступили: ОСОБА_5 , депутат сільської ради, який повідомив, що проєкт рішення обговорено на постійній комісії з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва. Комісія розглянула проєкт рішення та рекомендує винести проєкт рішення на розгляд сесії Гельмязівської сільської ради.

Результати голосування: «за» - 12 осіб; «проти» - 1 особа; «утримались» - 1 особа; «не голосували» - 1 особа ( ОСОБА_2 повідомив про конфлікт інтересів).

Вирішили: Рішення сільської ради «Про умови оплати праці сільського голови на 2025 рік» прийнято і додається.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а також повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальному конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Частина 1 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Частина 2 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в активних діях особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

При цьому, відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Для констатації наявності або відсутності у діях чи бездіяльності особи події та складу вищевказаного адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи мав місце за даних обставин по справі реальний конфлікт інтересів.

Виходячи з аналізу загальних положень Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Діюче антикорупційне законодавство України розділяє два види конфлікту інтересів: потенційний та реальний.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім.В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією.

Таким чином відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Зазначене узгоджується й з приписами п.1.1.1. розділу І «Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року №839, відповідно до якого тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникненню реального або потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 квітня 2017 року №1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи», дискреційні повноваження - сукупність прав та обов"язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій.

Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «карелін протии російської федерації» протокол про адміністративне правопррушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Проте, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення обставини не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні іншими доказами.

Оцінюючи доводи протоколів в даній справі щодо наявності вказаних складових реального конфлікту інтересів, в розрізі досліджених в судовому засіданні доказів та нормативно-правових актів, які регламентують питання преміювання в органах місцевого самоврядування, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_1 інкримінується, що вона будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-19/VIII «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, та вчинила дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-19/VIII «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах. Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-20/VIII «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах, та вчинила дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів зумовленого голосуванням голосом «за» рішення № 59-20/VIII «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, діючи у власних інтересах.

На підставі аналізу протоколів сесій Гельмязівської сільської ради встановлено, що голос депутата ОСОБА_1 під час голосування за зазначені рішення не був вирішальним. ОСОБА_1 брала участь у голосуванні як депутат сільської ради та голосувала за рішення, які були попередньо погоджені депутатською комісією з питань фінансів, бюджету, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не була ініціатором вказаних рішень, не розробляла одноособово їх проект та не вносила їх для прийняття на сесію сільської ради, що також було підтверджено у судовому засідання поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Особа, уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення, встановила, що ОСОБА_1 при прийнятті вказаних рішень, діяла суб"єктивно та упереджено в інтересах безпосереднього свого керівника ОСОБА_2 - голови Гельмязівської сільської ради.

Посадова особа, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення зазначила, що приватний інтерес ОСОБА_1 при прийнятті зазначених рішень має майновий характер та полягає у тому, що остання будучи депутатом Гельмязівської сільської ради та спеціалістом І категорії виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради діяла у власних інтересах, тому що розмір її премії, виплат залежить від ОСОБА_2 . Не менш важливим є і відношення ОСОБА_2 до своєї підлеглої, яке може виражатись у поблажливому відношенні, ймовірної можливості віддячити як майновим так і не майновим способом. Крім того зазначено, що ОСОБА_2 , як сільський голова Гельмязівської сільської ради Черкаської області, видає розпорядження про преміювання, в тому числі і ОСОБА_1 , у неї наявний приватний інтерес діяти на користь свого керівника, у тому числі при прийнятті рішення щодо преміювання. Такими діями ОСОБА_1 , може розраховувати на підвищенні премії, додаткове матеріальне заохочення, на лояльне ставлення керівника, тощо.

Разом з тим, посадова особа, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення послалася на розділ 2.2. Методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції: «Приватний інтерес може виникати через конфлікт керівника з підлеглою особою або негативне сприйняття дій підлеглої особи керівником. Часто такого роду приватний інтерес зумовлюють дії викривачів корупції. Приватний інтерес буде наявний у особи діяльність якої будуть оцінювати в рамках службового розслідування, що координується та контролюється такою особою. Як правило, підпорядковані працівники схильні діяти в інтересах керівника. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення на користь керівника, підпорядкована особа може розраховувати або на його лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення, або уникнення негативної реакції керівника, застосування дисциплінарного стягнення/ініціювання дисциплінарного стягнення щодо підпорядкованого працівника тощо. Своєю чергою, керівник прагнутиме віддячити підлеглому працівнику, який задовольнив приватний інтерес керівника».

Суд зауважує, що методичні рекомендації будь-якого державного органу, це тільки роз"яснення з певної теми або питання, роду практичної діяльності, з методикою виконання окремих заходів. Мета цих Методичних рекомендацій, як зазначено в самому наказі НАЗК від 02.04.2021 року №5 це формування єдиного підходу до дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, обмежень щодо запобігання корупції як невід"ємної складової запобігання вчиненню корупційних і пов"язаних з корупцією правопорушень, а тому за своєю правовою природою не є обов"язковими до повного виконання судами при розгляді справ. Тобто, суд при розгляді протоколів про адміністративні правопорушення в першу чергу повинен керуватися вимогами Конституції України та нормами КУпАП, якими визначено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Лучанінова проти України»).

Відміною потенційного від реального конфлікту, як вже зазначалось, є не лише наявність суперечності між приватним інтересом та службовим повноваженням, а насамперед, що така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Однак, у цій справі відсутні фактичні дані, на підставі яких можливо прийти до висновку, що дії ОСОБА_1 призвели до поблажливого відношення до неї з боку її керівника ОСОБА_2 , що той їй віддячив майновим чи немайновим способом, про що йде мова у протоколах про адміністративне правопорушення. Навпаки, з документів, які долучені з боку сторони захисту встановлено, що за останні три роки розмір премій та інших виплат ОСОБА_1 жодним чином не змінився, а надто - після відповідного голосування.

Згідно Положення про встановлення надбавок до заробітної плати та надання матеріальної допомоги працівникам Виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради на 2022-2025 роки, затвердженого Рішенням сільської ради від 23.12.2021 № 20- 97/VІІІ зі змінами, внесеними рішенням сільської ради від 27.04.2023 № 34-13/VIІІ, це Положення визначає порядок формування і використання фонду преміювання, умови і порядок визначення премій (виплати щомісяченої премії, річної, до професійних свят, ювілеїв, інших виплат, винагород) працівників виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, умови і порядок надання працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (п. 1.4).

Згідно п.1.6. Положення визначає джерела, умови, показники і порядок преміювання сільського голови, секретаря ради, заступника сільського голови, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, начальників, спеціалістів, службовців, робітників структурних підрозділів.

Відповідно до п.3.1. Положення, преміювання працівників виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, встановлення їм надбавок здійснюється ... за поданням начальників відділів, керуючого справами ради, та голови профспілки в межах коштів передбачених на преміювання;

Положеннями п.4.1. та п. 4.2 передбачено, що визначення конкретного розміру премії працівників відділів, а саме: збільшення, зменшення розміру преміювання здійснюється за поданням начальників відділів виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, що подається до 23 числа поточного місяця. Розмір премії... начальникам відділів виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради, старостам здійснюється за поданням керуючого справами виконавчого комітету, а за її відсутності начальником відділу організаційно - кадрової роботи, документообігу та звернень громадян, що подається до 23 числа поточного місяця.

Згідно п. 4.4. та п. 4.5 Положення у поданні визначається перелік працівників для преміювання із зазначенням розміру преміювання та працівників, яких потрібно позбавити премії із відповідним обґрунтуванням, перелік працівників для встановлення надбавки за високі досягнення у праці, надбавки за виконання особливо важливої роботи, та працівників яких потрібно позбавити надбавок у поточному місяці із відповідним обґрунтуванням. Головний бухгалтер виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради щомісяця до 23 числа розраховує загальну суму коштів, що спрямовується на преміювання та подає на розгляд сільському голові.

Таким чином процедура преміювання працівників не передбачає можливості сільському голові самостійно визначати розмір премії, яка буде виплачуватись ОСОБА_1 .

Статтею 28 ЗУ «Про корупцію» передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як вже зазначалося вище, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Тобто, для констатації наявності або відсутності у діях чи бездіяльності особи події та складу вищевказаного адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи мав місце за даних обставин по справі, власне, реальний конфлікт інтересів.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій.

Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Отже, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1)наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2)наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4)наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією.

За змістом протоколів про вчинення адміністративних правопорушень такий приватний інтерес полягав в тому, що голосуючи за вказані рішення ОСОБА_1 діяла у власних інтересах, тому що розмір її премії залежить від ОСОБА_2 .. Не менш важливим є і відношення ОСОБА_2 до своєї підлеглої, яке може виражатись у поблажливому відношенні.

При цьому суд зауважує, що у протоколі застосовуються такі обґрунтування як «ймовірна можливість віддячити» чи «може розраховувати на підвищення премії, додаткове матеріальне заохочення, "лояльне ставлення керівника, тощо", що не відповідає вказаному вище критерію реального конфлікту інтересів, тобто не такого, що може виплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Формулювання суті адміністративного правопорушення, викладене у протоколах про адміністративні правопорушення, передбачає певні припущення: «як правило», «може виражатись», «ймовірна можливість», що свідчить про невиконання особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення положень ст.251 ч.2 КУпАП щодо обов"язку збирання доказів з метою встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

Конституцією України визначено, що кожен має право на заробітну плату не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди охороняється законом.

Питання оплати праці належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР визначає структуру заробітної плати, а саме:

-основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

-додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Питання виплати заробітної плати, премій та надбавок працівникам органів місцевого самоврядування регулюється постановами КМУ №1295 від 24.10.1996 та №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів, та інших органів», згідно з абз.2 п.6 останньої, преміювання голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою».

Отже, отримання особою грошової винагороди у формі заробітної плати, а також її складових: премії, надбавки за своєю суттю належать до трудових відносин, а право на заробітну плату закріплене у Конституції України, відповідно до вимог якої кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату.

Отже премія, пов`язана з виконанням виробничих завдань і функцій за приписами статті 2 Закону України «Про заробітну плату», в силу її регулярності, відноситься саме до додаткової заробітної плати, а не до заохочувальних та компенсаційних виплат.

Частиною 2 статті 97 Кодексу законів про працю передбачено, зокрема, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конституційне право на заробітну плату (стаття 43 Конституції України) є мінімальною (базовою) конституційною гарантією, та не може бути приводом виникнення реального конфлікту інтересів (суперечності) між службовими повноваженнями та приватним інтересом.

Право ж на достойну заробітну плату, за успішно та якісно виконані посадові обов`язки є не приватним інтересом, а базовими конституційними гарантіями на достойне життя та соціальні гарантії.

Матеріали справи про вказані корупційні правопорушення не містять жодних доказів, які б свідчили про факт зміни розміру премії для ОСОБА_1 порівняно із попередніми періодами, чи надання їй будь-яких інших пільг, доплат, тощо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 при прийнятті рішень № 59-19/VIII «Про надання премії сільському голові з нагоди професійного свята Дня місцевого самоврядування» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024, та рішення № 59-20/VIII «Про умови оплати праці сільського голови у 2025 році» на 59 сесії Гельмязівської сільської ради Черкаської області від 18.12.2024 стосовно ОСОБА_2 , який не є її близькою особою, не мала приватного інтересу. Сам факт, що ОСОБА_1 прийняла зазначені рішення не свідчить про наявність у неї такого інтересу.

Отже в ході судового розгляду, на підставі досліджених судом доказів, не встановлено, що ОСОБА_1 діяла та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто її приватна заінтересованість впливала на об`єктивність виконання нею службових повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятих рішень.

Зі змісту протоколів та із зібраних у даній справі доказів не вбачається: який саме вид позаслужбових стосунків мали ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що є необхідною складовою для встановлення наявності або відсутності таких позаслужбових стосунків та відповідно встановлення факту наявності або відсутності дій ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів, що у ОСОБА_1 був наявний реальний конфлікт інтересів, що вона не повідомила про його наявність, а потім ще й в умовах існування реального конфлікту інтересів приймала участь в обговоренні та прийнятті рішення на сесії, що ОСОБА_1 свідомо розраховувала (а не «ймовірно», «як правило», «начебто») на додаткове матеріальне заохочення з боку сільського голови в питанні визначення їй розміру премій, якогось іншого заохочення чи поблажливого ставлення.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі №1-р/2019 вказав, при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У даній справі, зібрані особою, уповноваженою відповідно до ст. 255 КУпАП на складання протоколів про адміністративні правопорушення, докази за своєю суттю не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, комплексно проаналізувавши сукупність усіх обставин встановлених в ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами поза розумним сумнівом.

Враховуючи те, що судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження у справі щодо неї необхідно закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 172-7, 247, 251, 252 ,276, 280, 283, 285, 287, 289, 290 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1, ст.172-7 ч.2 КУпАП закрити у зв"язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Бойко Н.В.