Справа № 464/3509/25 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 33/811/1363/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника - адвоката Дяківа Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дяківа Дмитра Івановича на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 14.05.2025 о 22.00 год за адресою м.Львів, вул.Зелена,252 керував автомобілем Toyota Rav 4 днз НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Дяків Д.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду є необґрунтованою та прийнятою із порушенням норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що з відеозапису з нагрудної камери вбачається, що не має прямих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_1 заявив бажання проїхати в заклад охорони здоров`я для перевірки чи дійсно останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проте в порушення вимог законодавства його бажання було проігноровано.

Стверджує, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено права та обов`язки.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник - адвокат Дяків Д.І. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника - адвоката Дяківа Д.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №330726 від 14.05.2025;

-даними відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції;

-даними результатів тестування, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (3,11‰);

-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14.05.2025, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

-рапортом, згідно котрого працівники поліції приїхали на виклик про порушення ПДР водієм автомобіля днз НОМЕР_1 , що створює перешкоди в русі;

-поясненнями свідка ОСОБА_2 від 14.05.2025, котрий повідомив, що бачив, як чоловік котрий ледь стояв на ногах, керуючи автомобілем перегородив заїзд/виїзд з гаражів.

Суддя, відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог 2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії працівників поліції, відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував. Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі його процесуальні права.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги, що з відеозапису з нагрудної камери вбачається, що не має прямих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , то такі були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на момент прибуття працівників поліції на місце стоянки транспортного засобу, котрим було повідомлено про порушення ПДР водієм автомобіля днз. НОМЕР_1 шляхом створення перешкод у заїзді автомобілів до гаражного кооперативу, та при перевірці звернення останніми було встановлено, що за кермом цього тз, двигун котрого працював, знаходився ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тим самим підтверджено пояснення ОСОБА_2 , котрий повідомив, що автомобіль незадовго прибув із сторони Зеленої та зупинився перед в`їздом до гаражного кооперативу, суд приходить до переконання, про наявність належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 був водієм.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дяківа Дмитра Івановича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк