Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 555/2471/23

Провадження № 33/4815/864/25

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання - Москалик Т.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Білоконя Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Білоконя Р.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 26.11.2023 року о 03 годині 03 хвилин по вул. Надслучанській в с. Моквин Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, порушивши п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Білоконь Р.А. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи та досліджений під час судового засідання, не містить відомостей про відмову громадянина ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а відображає лише факт того, що останній, з метою отримання правової допомоги, намагався за допомогою мобільного зв`язку зв`язатися з адвокатом. Вказує, що ОСОБА_1 звертався до працівників поліції із проханням зачекати певний час, поки він зможе отримати консультацію адвоката та визначитися зі своїми подальшими діями. Таким чином, дії апелянта не можуть розцінюватися як відмова від проходження огляду. Доводить, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність відмови від проходження огляду, оскільки зробив такі висновки без належної оцінки відеодоказу та в порушення вимог статей 251, 252 КУпАП щодо оцінки доказів.

Вказує також, що, як зазначалося адвокатом у клопотанні про витребування доказів від 25.03.2024 року, стороною захисту було надано документальне підтвердження факту відсутності лікаря-нарколога у медичному закладі, до якого направлявся ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням такого спеціаліста. Доводить, що зазначена обставина підтверджується матеріалами іншої справи № 555/1302/23, у якій цей факт встановлено судом апеляційної інстанції. Вважає, що за таких умов проведення огляду у КНП «Березнівська ЦМЛ», куди ОСОБА_1 був направлений для проходження медичного огляду, було фактично неможливим, а тому відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 29 серпня 2024 року з його участю та участю захисника Білоконя Р.А. (а.с.43).

Копію резолютивної частини постанови Солтис О.В. отримав 10.07.2025 року (а.с.45). Відомості про отримання повного тексту постанови суду в матеріалах справи відсутні.

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 23.07.2025 року.

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Білоконя Р.А. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився у зв`язку відмовою особи (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд не проводився (а.с.3);

- відеофайлом, яким зафіксовано факт неодноразової відмови (ухиляння) ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (файл N0281, час 04:20);

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними. Із відеозапису з нагрудної камери працівників поліції чітко вбачається, що поліцейський неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (файл N0281, час 00:23; 01:30, 04:20; 05:30). У відповідь на ці пропозиції ОСОБА_1 ухиляється від надання чіткої відповіді, не висловлює згоди на проведення огляду та не виконує законну вимогу працівників поліції. За таких обставин дії поліцейських, які розцінили поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду, є цілком правомірними і відповідають вимогам ст.266 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він лише намагався зв`язатися з адвокатом не спростовує факту його фактичної відмови від проходження огляду, оскільки така відмова була зафіксована у відеозаписі як результат неодноразового ухилення від прямої відповіді на законні вимоги поліцейських.

Апеляційний суд також критично оцінює доводи апеляційної скарги про нібито відсутність лікаря-нарколога у медичному закладі, до якого направлявся ОСОБА_1 , та зазначає, що наведена обставина не має правового значення для вирішення цієї справи, оскільки огляд не відбувся не з причин відсутності лікаря, а внаслідок відмови ОСОБА_1 від його проходження.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Білоконю Р.А. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Білоконя Р.А. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович