КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/3484/25

01 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Євдокимова Дмитра Андрійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 15 травня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Євдокимов Дмитро Андрійович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити.

Також в апеляційній скарзі просив суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначав, що постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року було повернуто раніше подану апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року з підстав не подання до апеляційної скарги договору про надання правничої допомоги, укладеного із захисником, на підтвердження його повноважень в суді апеляційної інстанції. Вказана постанова була отримана засобами ЄСІТС 14 травня 2025 року і в той же день було укладено відповідний договір із підзахисним та подана апеляційна скарга від 15 травня 2025 року.

Враховуючи викладене, вважає що строк на апеляційне оскарження був пропущений із поважних причин, у зв`язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

За положенням ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2025 року Дарницьким районним судом міста Києва була ухвалена оскаржувана постанова.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року, була надіслана судом до реєстру: 25.04.2025року. Зареєстрована в реєстрі: 25.04.2025року. Забезпечено надання загального доступу: 28.04.2025 року.

Вперше апеляційна скарга на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року була подана захисником 29.04.2025 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Євдокимова Дмитра Андрійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, повернуто особі, яка її подала.

Підставою для повернення апеляційної скарги стало те, що адвокат Євдокимов Дмитро Андрійович до апеляційної скарги окрім ордера №1549934 долучив договір про надання правової допомоги від 02 лютого 2025 року в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника ОСОБА_1 у Дарницькому районному суді міста Києва. Однак вказаний договір не містить повноважень адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Вдруге апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року було подано 15 травня 2025 року до якої захисник долучив витяг із договору.

З огляду на вище зазначені обставини, наявні у справі докази, та врахуваши той факт, що вперше із апеляційною скаргою на постановуДарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Євдокимов Дмитро Андрійович звернувся 29.04.2025 року, тобто протягом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року, слід визнати поважними та поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу захисник обгрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена без повного та об'єктивного дослідження обставин справи та наявних у справі доказів.

Зазначає, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, склад цього правопорушення в його діях відсутній, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку поліцейські йому не пропонували, від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 не відмовлявся, а відповідний протокол було складено працівниками поліції безпідставно та з грубим порушенням встановленої процедури.

Вказує на те що, будучи зупиненим працівниками поліції у зв`язку з перебуванням на вулиці під час комендантської години, ОСОБА_1 пред`явив їм відповідну перепустку щодо законності такого перебування. Зазначена ситуація відбувалась під час оголошення в м. Києві повітряної тривоги, а саме- 01 лютого 2025 року, з 00 год 43 хв до 01 год 51 хв., що підтверджується витягом з офіційного додатку "Київ Цифровий".

Вважає, що суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що ні момент зупинки транспортного засобу, ні спілкування поліцейського з водієм протягом більш ніж 10 хвилин взагалі не відображені на відповідному відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, адже вказаний відеозапис починається з того, що ОСОБА_1 стоїть біля транспортного засобу і спілкується телефоном (04 хв. 45 сек. відеозапису).

Зазначає що, перевіривши наявні у ОСОБА_1 документи та перепустку на право пересування в комендантську годину, патрульні не назвали ОСОБА_1 жодної ознаки алкогольного сп`яніння, а просто сказали, що "на всяк випадок йому потрібно задутись", при цьому ОСОБА_1 одразу ж погодився пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Вважає, що суд не надав належної оцінки і тій обставині, що на відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів поліцейських чітко та безсумнівно видно, що ОСОБА_1 є абсолютно тверезим, жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього немає, він ходить рівно, спілкується чітко без жодних утруднень.

Також вважає, що суд першої інстанції проігнорував ту обставину що,незважаючи на те, що поліцейські грубо порушили встановлену процедуру огляду водія на стан сп`яніння та не назвали жодної з ознак сп`яніння, ОСОБА_1 одразу ж повідомив працівникам поліції, що згоден та не відмовляється від проходження огляду та згоден пройти його у відповідному медичному закладі у встановленому порядку, а також в зв`язку з оголошеною повітряною тривогою запропонував або пройти в укриття і дочекатись відбою, або ж одразу направитись до медичного закладу

Вважає, що суд проігнорував те, що велика частина спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, а саме, його неодноразово висловлена згода пройти відповідний огляд на стан сп`яніння та прохання дочекатись відбою повітряної тривоги або ж вирушати до медичного закладу, взагалі належно не відображена на відеозаписі, оскільки близько 10 хвилин спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими одразу після зупинки хоча і були здалека записані на відеореєстратор, але взагалі не містять жодного звуку (з 05 хв. 40 сек. до 15 хв. 50 сек. відеозапису). Під час цього спілкування поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що оскільки зараз повітряна тривога, то в медичний заклад з ним вони не поїдуть, і що йому простіше погодитись на протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що хибним та помилковим є і висновок суду про те, що у поліцейських відсутні які-небудь обов`язки у випадку оголошення повітряної тривоги. Навпаки, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги поліцейські повинні були зупинити проведення будь-яких дій з метою забезпечення безпеки учасників та продовжити лише після закінчення повітряної тривоги, однак, працівники поліції заходи безпеки вживати відмовились, проходити в укриття відмовились, та їхати з ОСОБА_1 до медичного закладу також відмовились, а замість цього почали тривалий час комусь телефонувати.

Вважає, що поведінка ОСОБА_1 не носила характеру ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, адже він одразу ж погодився на проходження такого огляду, однак поліцейські незаконно відмовили йому в такому проходженні у медичному закладі та весь подальший час намагались незаконно скласти відносно нього протокол за нібито відмову від проходження такого огляду.

Зазначає, що суд не оцінив того факту, що на 38 хв. 40 сек. відеозапису ОСОБА_1 ще раз повідомляє патрульним, що він тверезий, при цьому на 41 хв. відеозапису патрульний, всупереч інструкції, не називаючи жодних ознак алкогольного сп`яніння у водія та не пропонуючи пройти відповідний огляд повідомляє, що зараз буде складатись протокол за відмову.

Вважає, що суд першої інстанції проігнорував відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння, оскільки наявний в матеріалах справи документ невідомого походження було складено працівниками поліції 01 лютого 2023 року, тобто, на два роки раніше за подію. Тобто, направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння в порушення вимог Інструкції працівниками поліції не складалось та в матеріалах справи відсутнє, натомість в матеріалах справи наявний документ невідомого походження та правового статусу дворічної давнини, який є неналежним доказом.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки і тому факту, що оскільки ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував та жодних підстав відмовлятись від проходження огляду у нього не було, у той же день, 01.02.2025 року він звернувся до КМНЛ "Соціотерапія" в порядку самозвернення та здав відповідні аналізи, які показали повну відсутність у нього стану будь-якого сп`яніння .

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Євдокимов Дмитро Андрійович повністю підтримали доводи апеляційної скарги, просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови, апеляційну скаргу задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Євдокимова Д.А. перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 245, 280 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зазначав про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР належними та допустими доказами та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 235561, складеного старшим інспектором роти 2, батальйон 2, полк 2 УПП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Грищуком А.В., 01 лютого 2025 року, о 00 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Набережна Дніпровська, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем Volkswagen , державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкіри обличчя. Чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейським було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КМНКЛ «Соціотерапія» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: почервоніння очей, затягнута мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду відмовився.

Із довідки, наданої інспектором відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенантом поліції Олексієм Шуміленко вбачається, що під час складання адміністративного матеріалу від 01.02.2025 року за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками поліції відеозйомка на нагрудну відеокамеру (відеореєстратор) №472384 не проводилася. У зв'язку із викладеним відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №235561 від 011.02.2025 року додається з нагрудної відеокамери № 473926.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на початку відео зафіксовано як ОСОБА_1 протягом певного часу перебував біля свого авто, розмовляв по телефону та розмовляв із працівником поліції. Однак звуку розмови не чути.

Час на відео 01:16:26- працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на місці чи у лікаря, на що водій повідомляє «а може відмовитися, хай буде протокол та і все поїхали».

Водій просить зачекати керівника.

Працівник поліції повідомляє, що зачекають 7 хв і через 7 хв чекають відповідь, чи водій пройде огляд на місці, чи їдуть до лікаря (час на відео 01:18:11).

Працівник поліції підійшов до водія ОСОБА_1 та повідомив, що пройшло вже більше 10 хв і потрібно визначатися, на що водій знову зателефонував своєму керівнику, який йому повідомив, що він скоро буде (час на відео 01:28:48).

Час на відео 01:31:01 -під'їхав керівник ОСОБА_1 .

Керівник, що під'їхав повідомив, що ОСОБА_1 буде відмовлятися, а там будуть вирішувати, на що ОСОБА_1 жодних заперечень не висловлював ( час на відео 01:31:47).

Керівник ОСОБА_1 повідомив, що перепаркує машину Довбенка.( час на відео 01:32:27).

Працівник поліції роз'яснив ОСОБА_1 його права передбачені КУпАП ( час на відео 01:34:10).

Працівник поліції повідомив, що на водія- ОСОБА_1 буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП ( час на відео 01:34:24).

Далі поліцейський повідомив, що складання протоколу займе певний час, на що водій йому подякував ( час на відео 01:34:56).

Працівник поліції заповнював направлення до медичного закладу ( час на відео 01:36:02).

Після складання матеріалів водія ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом протоколу, видано копію протоколу та повідомлено, що вйому не можна сідати за кермо протягом 24 год. ( час на відео 01:45:40).

Аналізуючи вищевикладене в сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що поведінка ОСОБА_1 не носила характеру ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, адже він одразу ж погодився на проходження такого огляду, однак поліцейські незаконно відмовили йому в такому проходженні у медичному закладі та весь подальший час намагались незаконно скласти відносно нього протокол за нібито відмову від проходження такого огляду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, а саме: відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції із якого вбачається, що поліцейські кілька разів пропонували водію- ОСОБА_1 пройти огляд на місці чи проїхати до медичного закладу і кожен раз стикалися із ігноруванням ОСОБА_1 вказаного запитання або лише відповіддю, що давайте зачекаємо його керівника. ОСОБА_1 ні разу не погоджувався пройти огляд на місці зупинки чи у медичному закладі, а після того, як його керівник повідомив, що він буде відмовлятися від проходження огляду, жодних заперечень не висловлював.

На відеозаписі не зафіксовано погодження ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп'яніння, а тому такі посилання апелянта є лише його припущенням, а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях сторони. Інших доказів на підтвердження вказаних доводів суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що патрульний, всупереч Інструкції не назвав ОСОБА_1 жодної наявної у нього ознаки алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, так як такі ознаки вказані поліцейським і в протоколі про адмінпорушення і в направленні ОСОБА_1 на огляд в медичний заклад, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції проігнорував доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд водія на стан сп`яніння, оскільки наявний в матеріалах справи документ невідомого походження було складено працівниками поліції 01 лютого 2023 року, тобто на два роки раніше за подію, а тому, на думку апелянта, направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння в порушення вимог Інструкції працівниками поліції не складалось та в матеріалах справи відсутнє, з огляду на наступне.

Положеннями Інструкції № 1452/735 та ст. 266 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, складення направлення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та долучення його до матеріалів справи про адміністративне правопорушення взагалі не передбачається, як і вручення водієві копії направлення на огляд водія транспортного засобу у разі його складання, оскільки воно виготовляється для медичного закладу.

Окрім того, як вбачається із дослідженого відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, на відеозапису зафіксований факт складання та заповнення працівником поліції направлення -час на відео ( час на відео 01:36:02).

Посилання апелянта на те, що суд не надав належної оцінки і тому факту, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував та жодних підстав відмовлятись від проходження огляду у нього не було, у той же день, 01.02.2025 року, в порядку самозвернення він звернувся до КМНЛ "Соціотерапія" та здав відповідні аналізи, які показали повну відсутність у нього стану будь-якого сп`яніння, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп?яніння.

Окрім того, із наданого захисником до суду першої інстанції висновку лікаря КМНКЛ « Соціотерапія» вбачається, що огляд ОСОБА_1 було проведено 01.02.2025 року, о 21 год. 35 хв, тоді як подія відбулася 01.02.2025 року, о 00 год. 40 хв, тобто, огляд було проведено більш ніж через 21 годину з моменту встановлення підстав для його здійснення та за відсутності працівників поліції, як цього вимагають положення чинного законодавства.

Так,. відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Євдокимова Дмитра Андрійовича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Євдокимову Дмитру Андрійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Євдокимова Дмитра Андрійовича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: