Номер провадження 3/758/4686/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Левицької Я.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2025 о 22 год 08 хв. у м. Києві по вул. Стеценка, 30 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме бетонний блок. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив пп. б п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 01.08.2025 о 22 год 08 хв. у м. Києві по вул. Стеценка, 30 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , та після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння в період з 22 год. 08 хв. до 23 год. 50 хв. вжив алкоголь, що підтверджується висновком КНП КМКЛ № 10, висновок № 003949. Водій ОСОБА_1 порушив пп. є п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що 01.08.2025 він керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 . По вул. Стеценка у м. Києві автобус маршрутного таксі здійснив наїзд на зустрічну смугу і він вимушений був повернути праворуч, щоб уникнути зіткнення, через що наїхав на ремонтний бордюр і пошкодив свій автомобіль. Після чого хотів викликати евакуатор і поїхав додому. В подальшому з сусідом випив горілки і через годину поїхав забрати речі з авто. По прибуттю побачив патрульну машину і працівників поліції. При розмові з ними пояснив ситуацію, яка склалась. Працівники поліції перевірили документи і зробили акт огляду автомобіля, запропонували зробити експертизу на стан вживання алкогольних напоїв. Зауважив, що за кермом він не вживав алкогольні напоїв.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Так, згідно з пп. б п. 2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Також згідно з п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судом заслухано пояснення ОСОБА_1 та досліджено письмові докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 409591 від 01.08.2025 року, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 471647 та № 470792, схему місця ДТП від 01.08.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 .

Аналізуючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог пп. б п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху доведена належними та допустимими доказами у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, внаслідок чого його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Щодо наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП України суд зазначає наступне.

Частина 4 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Судом заслухано пояснення ОСОБА_1 та досліджено письмові докази, які підтверджують вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, зокрема: протокол про вчинення адміністративного правопорушення ЕПР № 409693 від 02.08.2025 року, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 471647 та № 470792, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.08.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.08.2025 року.

Аналізуючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог пп. є п. 2.10 ПДР доведена належними та допустимими доказами у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, тобто вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП на порушника ОСОБА_1 необхідно накласти остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 23, 33, ч. 2 ст. 36, ст. 124, ч. 4 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Згідно з ст. 308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Я.К. Левицька