Справа № 750/7751/25
Провадження № 3/750/2592/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Кузнєцова О.О., за участю секретаря Тарасовець К.В., захисника адвоката Дудки О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом 25.05.2025 о 19 год. 24 хв. в м. Чернігів по вул.Льотна, 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla Model 3, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер відмовився. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «ЧОПНЛ» ЧОР у лікаря-нарколога, що підтверджується Висновком №641 від 25.05.2025. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Захисник у судовому засіданні просила закрити провадження у справі, звернула увагу на недотримання працівниками поліції вимог Інструкції щодо порядку проведення огляду та складення протоколу. Так, в п. 7 протоколу вказано, що водій керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, а потім вказується про відмову від проходження огляду. Тому не зрозуміло, за яке порушення складено протокол чи за керування в стані алкогольного сп`яніння чи за відмову від проходження огляду. Акт огляду заповнювався 25.05.2025 о 20.15, проте в цей час ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, в період часу з 20.13- до 20.14 він ще продував Драгер. Склад правопорушення щодо відмови від проходження огляду відсутній, оскільки огляд був проведений.

В судовому засіданні 13.10.2025 адвокат, ознайомившись із актом, просила звернути увагу на те, що зазначений акт не відповідає тим подіям, які відбувались. Так, водій о 20.15 не відмовлявся від продуття Драгеру, а навпаки продував його. Також водій вказував перед продуттям, що у нього астма. Також водій не відмовлявся від здачі біологічного матеріалу.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином відповідальність за ч.1 ст.130 КУПАП за порушення п.2.5 ПДР України настає за умови виявлення працівниками поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння та у зв`язку з відмовою водія від проходження обстеження на стан сп`яніння. Тобто, вимога працівника поліції до водія пройти обстеження на стан сп`яніння за відсутності ознак сп`яніння є незаконною і тому сам факт відмови водія від проходження обстеження на стан сп`яніння за відсутності доказів наявності ознак сп`яніння не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Частина 1 Розділу 10 зазначеної Інструкції № 1395 передбачає, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, її підпис або запис про відмову від підпису протоколу. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, чітко повідомленими особі. Також водієві повинно бути чітко та зрозуміло для нього роз`яснено обов`язок пройти огляд та порядок проходження такого огляду.

Дії співробітника поліції повинні відповідати такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля.

Згідно відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції і зазначено, що підставою для зупинки є п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначений пункт передбачає право поліцейського зупинити ТЗ якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. На запитання водія що я порушив, поліцейський прочитував п.3 ч.1 ст. 35, не вказавши при цьому, що саме порушив водій. В той же час в рапорті поліцейський вказав, що підставою для зупинки стало те, що водій під час виконання повороту праворуч міг своїми діями створити аварійну ситуацію. Проте такої підстави в ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» як то можливість вчинення дій не передбачено. Таким чином, законної підстави для зупинки транспортного засобу на підставі п.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у даному випадку у поліцейських не було.

З дослідженого відеозапису, долученого до протоколу, судом встановлено наступне.

Після зупинки ТЗ, перевірки документів, поліцейський просить вийти водія із автомобіля, перевіряє тремтіння рук. І пропонує пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер. В 19.29 водій вказує, що я не згоден пройти на місці зупинки. Ідемо визначати на Щорса,3. Далі водій починає закривати машину, бере свої речі. Проте вже о 19.31 поліцейський каже водієві, що він повинен пройти на місці зупинки ТЗ «тест на огляд алкогольного сп`яніння». Далі водій починає запитувати «якщо ми вирішуємо пройти огляд на місці….», на що обидва поліцейські відповідають, що «ми не вирішуємо». Далі водія запитують якщо ви відмовляєтесь пройти на місці, то можемо поїхати до лікаря -нарколога…що обираєте? Проте одразу, не дочекавшись відповіді водія, один із поліцейських каже «да нічого не обираємо….на місці зупинки проходимо…». Встановлено, що на місці зупинки ТЗ приїзжає ще одна патрульна машина, в якому перебуває поліцейський на прізвище ОСОБА_2 , який о 19 год 32 хв. вказує водієві «…ви зобов`язані згідно правил дорожнього руху пройти огляд на місці зупинки ТЗ, а якщо ви не погодитесь із результатом, то тоді в лікарню». Про обов`язок водія пройти огляд саме на місці зупинки в подальшому знову наголошувалось поліцейськими. В 19.33 поліцейський, звертається до водія, і вказує, що «тут зараз ви не приймаєте рішення…на місці зупинки водій зобов`язаний пройти огляд…».

Зазначені дії поліцейського Садового, який з незрозумілих для суду причин, з`явився на місці зупинки ТЗ, почав проводити дії щодо огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, прямо суперечать п. 7 Інструкції, в якій передбачено право водія відмовитись проходити огляд на місці зупинки.

Суд наголошує на тому, що дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, починаючи із наявності законних підстав для зупинки ТЗ, так і всіх подальших дій, які викладені як в ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», так і в Інструкції.

В лікарні водій з`являється о 19 год 44 хв. Переглянувши відеозапис в частині, на якій зафіксовані події, які відбувались в лікарні. Зокрема, встановлено, що водій сидить на стільці, в кабінеті також перебуває лікар та фельдшер. Водій один раз продує Драгер. Лікар видає висновок про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, в якому вказується, що висновок виданий на підставі Акту медичного огляду особи №641, складеному о 19 год 55 хв 25.05.2025.

Зазначений акт був витребуваний судом та був досліджений в судовому засіданні 13.10.2025.

Із акту встановлено, що лікарем був проведений загальний огляд водія, зокрема, виміряно тиск, оглянуто зіниці та перевірено їх реакцію на світло, перевірено рухову сферу як то ходу, поза Ремберга, точні рухи, перевірено чи є тремтіння пальців рук. Вказано в акті також про вживання водієм пива, наявність запаху алкоголю з порожнини рота. Крім того, вказано про відмову водія від здачі крові та сечі.

Перевіривши дані, які зафіксовані в даному акті, із відеозаписом, який доданий до протоколу як доказ, судом встановлено невідповідність даного акту відеозапису.

Так, перебуваючи в лікарні лікарем взагалі не був проведений огляд водія- тиск не вимірювався, зіниці та руки не оглядались, не перевірялись його рухи на точність, поза Ремберга, наявність запаху алкоголю з порожнини рота. Незрозуміло, звідки лікарем було з`ясовано про вживання водієм пива.

На відео не було зафіксовано відмову водія від здачі аналізів. Навпаки, водій вказує, що має діагноз астма та пропонує здати -кров або сечу.

О 19.58 поліцейський констатує, що водій буде притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130, хоча о 20.13 водій здійснює другу спробу продуття Драгеру.

Отже, акт №641 від 25.05.2025 на підставі якого лікарем був виданий висновок про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, не відповідає дійсним обставинам, які відбувались, тому є неналежним доказом у справі.

Таким чином, будь-яких інших доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення судді не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на доказах. Такі докази не були здобуті судом і під час розгляду справи. Всі можливості по збиранню нових доказів по справі вичерпані.

Згідно із ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

За наведених обставин приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130 ч. 1, 247 п.1, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Чернігова.

Суддя О.О. Кузнєцова