ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2361/25 Справа № 199/8084/25 Суддя у 1-й інстанції - МАШКІНА Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Новікова В.В. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду від 31 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскарженою постановою суду, 31.05.2025 року о 01:08 год. в м. Дніпро, вул. Івана Нечуя Левицького (Каруни), 131м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARHK 0039, результат позитивний 1,72 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Новіков В.В. просить оскаржену постанову суду скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції.

Вказує, що при зупиненні транспортного засобу працівниками поліції було порушено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, а саме у повному обсязі не було ознайомлено з правами та обов`язками та не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, а протокол ЕПР 1 № 346832 від 31 травня 2025 року є недопустимим доказом, оскільки не відповідає встановленій формі.

Вважає, що за таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак відсутній і склад вказаного адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с.1); рапортом поліцейського (а.с. 3); актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 2), результатом огляду із використанням алкотесту Drager ALKOTEST 7510 ARHK 0039, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав результат 1,72 ‰; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Drager ALKOTEST 7510 ARHK 0039, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 1,72 ‰, що істотно перевищує допустиму норму.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Апеляційні доводи суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони в цілому зводяться до оспорювання фактичних обставин, які матеріалами справи підтверджуються поза розумним сумнівом, та висловлення апелянтом свого власного тлумачення положень законодавства про адміністративну відповідальність.

Натомість цими доводами не спростовується наявність підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме того факту, що останній у порушення вимог п. 2.9 а ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, згідно із п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.п. 1, 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки вони складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання, та у своїй сукупності дають підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки це твердження спростовується наявними в матеріалах справи довідками про доставку останньому СМС-повідомлень із викликами до суду на 25 червня 2025 року та 31 липня 2025 року (а.с. 6, 8).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції було порушено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, а саме у повному обсязі не було ознайомлено з правами та обов`язками та не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, суд оцінює критично, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд із використанням алкотесту Drager Alcotest 7510 ARHK 0039, та підтвердив, що вживав алкоголь, проти результатів огляду не заперечував, а відтак у працівників поліції не було підстав для направлення його для огляду до закладу охорони здоров`я.

Інші аргументи апеляційної скарги мають формальний характер і не спростовують вищенаведених фактичних обставин, що стали належною і достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю, а тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення суд апеляційної інстанції оцінює як безпідставні.

Враховуючи вищенаведене, за результатами судового розгляду апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Новікова В.В. залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду від 31 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця