Провадження № 3/204/2434/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

30 вересня 2025 року на адресу Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2025 року справу передано у моє провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 860746 від 12 вересня 2025 року, ОСОБА_1 10 вересня 2025 року о 15 годині 39 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язки по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у період часу з 10 вересня 2025 року о 10 годині 30 хвилин по 11 вересня 2025 року о 10 годині 58 хвилин перебував без нагляду та супроводу законного представника (батьків). Працівниками поліції останнього було повернуто матері, чим ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СКУ та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та скоєно протягом року повторно, чим скоїла адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Зазначила, що не вчиняла адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно із вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Нормою ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за дії вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а саме: за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 860746 від 12 вересня 2025 року, ОСОБА_1 10 вересня 2025 року о 15 годині 39 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язки по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у період часу з 10 вересня 2025 року о 10 годині 30 хвилин по 11 вересня 2025 року о 10 годині 58 хвилин перебував без нагляду та супроводу законного представника (батьків).

Натомість, з матеріалів справи, зокрема, копії постанови про закриття кримінального провадження від 11 вересня 2025 року убачається, що 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 стало відомо, що її син перебував та ночував у свого батька ОСОБА_3 , який є колишнім цивільним чоловіком та батьком дитини, після чого ОСОБА_1 забрала дитину та прибула до відділу поліції.

З цих підстав вважаю, що матеріали справи не свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 184 КУпАП, а навпаки спростовують наявність складу адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність у матеріалах адміністративної справи достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а відтак має сумніви у протиправності поведінки останньої відносно свого неповнолітнього сина, у зв`язку з чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна