Справа № 751/5997/25
Провадження №3/751/2158/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Стрижак В.П.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Полянчука В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в режимі відеоконференції справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , -

В с т а н о в и в :

29.06.2025 о 12 год 16 хв у м. Чернігові по вул. І.Мазепи, 110, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, нз НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Показав, що від`їхавши від блокпосту приблизно 2 км, його зупинила патрульна поліція, оскільки не працював задній стоп-сигнал. Надалі повідомили про ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у лікарні. Він відмовився, оскільки був знервований та поспішав. Потрібно було оглянути транспортний засіб і повернутися до місця дислокації військової частини. Повідомляв, що готовий пройти огляд на місці. Про наслідки відмови від проходження огляду поліцейський не повідомляв. Поліцейський повідомив, що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Ще хвилини не пройшло після того, він сказав, що готовий проїхати у лікарню. Але поліцейський сказав, що вже пізно і почав складати протокол. Просив не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки водійське посвідчення йому необхідне для виконання військових обов`язків.

Після перерви, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у його відсутність.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що з пояснень ОСОБА_1 та пояснень свідків, які були допитані у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. До складання протоколу ОСОБА_1 неодноразово просив відвезти його до медичного закладу. На що працівники поліції зазначили, що вже запізно і будуть складати відносно нього протокол. Працівники поліції почули тільки відмову від проходження огляду. Вищезазначене свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку. Тому вважає, що ОСОБА_1 неможливо притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він від проходження такого огляду не відмовлявся, а працівники поліції не виконали свій обов`язок та не доставили його протягом двох годин до медичного закладу для проведення такого огляду, що є обов`язком інспектора поліції. Крім того звертає увагу, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Це свідчить про те, що в інспектора поліції не було реальних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Ознаки не встановлювались і не перевірялись. Крім того, на момент зупинки ОСОБА_1 був військовим і його огляд повинні були проводити внутрішні служби військового правопорядку або безпосередній командир військової частини. Крім того, інспектором поліції порушено Інструкцію № 1026, що не дає можливості дослідити всі обставини, а тому відеозаписи є недопустимими.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, думку захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами Україниз аконодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, частина 2 статті 266 КУпАП визначає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- направленням на огляд водія, у якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло;

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області, відповідно якого зазначено причину зупинки транспортного засобу;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, що містяться на доданому до протоколу оптичному диску, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівником поліції за порушення ПДР. Надалі поліцейський повідомив про ознаки наркотичного сп`яніння (12.19 год) та перевірив. На вимогу поліцейського пройти огляд у лікарні (12.20 год), о 12.22 год ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. При цьому, поліцейським роз`яснено, що за відмову від проходження огляду буде складено адміністративний матеріал за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 ПДР. ОСОБА_1 погоджувався здати біологічний матеріал на місці, однак поліцейським повідомлено про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння лише у медичному закладі. Після складання протоколу, ОСОБА_1 повідомив, що погоджується проїхати до медичного закладу. Поліцейським також роз`яснювались ОСОБА_1 його права та повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом.

Допитаний інспектор взводу № 1 роти № 4 УПП в Чернігівській області ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що було зупинено транспортний засіб за порушення ПДР. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога, від якого останній відмовився. Водія було попереджено про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. На водія було складено адміністративні матеріали. Особа повинна пройти огляд протягом двох годин з моменту виявлення ознак сп`яніння, доставлення до медичного закладу забезпечує поліцейський. Чи повідомляв ОСОБА_1 до складання протоколу, що він згоден проїхати на огляд до медичного закладу, не пам`ятає. Водій, то погоджувався пройти огляд, то відмовлявся.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 це її чоловік. Він їхав по своїх справах разом з нею. У дорозі були чотири години, проїхали з ним три блокпости. На блокпосту до в`їзду у м. Чернігів, його машину ретельно оглядали військові та поліцейські. З ним розмовляли і до нього не було ніяких підозр. Коли заїхали у м. Чернігів, їх зупинила патрульна служба. Почали пред`являти підозри. ОСОБА_1 не відмовлявся з самого початку. Хотів пройти огляд на місці, бо були обмежені в часі. Коли погодився проїхати у лікарню і сідав до патрульної машини, поліцейський повідомив, що вже пізно, він буде складати протокол. Хоча вони навіть і не знали, що за відмову можуть забрати права. Чоловік постійно за кермом за військовими обов`язками. Проїжджає блокпости по двічі на день. Кожного разу його перевіряють і ніколи не було ніяких підозр. Коли склали протокол, вони сіли в машину і поїхали у військову частину, а поліцейські поїхали по своїх справах. Через десять хвилин їх зупинив ще один екіпаж поліції, перевірили документи і відпустили.

Разом з тим, суд не приймає до уваги зауваження сторони захисту про те, що огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений уповноваженою особою військової служби правопорядку ЗСУ або командиром військової частини, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби. З відеозапису, ОСОБА_1 повідомляє, що їхав у власних справах.

Також, суд не приймає до уваги наданий стороною захисту відеозапис з місця події, оскільки останній не містить дати та часу згоди ОСОБА_1 на проходження огляду у медичному закладі. Події відбувались 29.06.2025, тоді як файл містить дату 03.07.2025.

Щодо належності наданого поліцією відеозапису слід зазначити, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст.266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Указана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними, безперервними і відтворюють обставини події, яка трапилась 29.06.2025 о 12.16 год. Відеозапис надає можливість, зокрема, конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у даному випадку є належним та допустимим доказами і жодних сумнівів у своїй достовірності у суду не викликають.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою особою. Докази сторони обвинувачення жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Натомість, саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП, що настає в цьому випадку, саме за відмову водія у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що знайшло своє підтвердження у не спростованих відомостях протоколу про адміністративне правопорушення, доданих до нього доказах та інших відомостях, наявних у матеріалах справи. При цьому, відмова від проведення огляду може надаватись водієм у вербальній або не вербальній формах, а також шляхом вчинення дій, які надають об`єктивних підстав сторонньому спостерігачу сприймати дії особи, як відмову від проведення огляду.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння до складання протоколу про адміністративне правопорушення, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду.

Отже, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

На виконання приписів статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджуються належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає.

Що стосується доводів захисника про застосування положень ст. 69 КК України при обранні виду та міри покарання, суд виходить з наступного.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на іншихосіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативними.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненного правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

У цій справі суд не вбачає підстав для застосування аналогії права та не накладення додаткового стягнення на ОСОБА_1 як то позбавлення права керування транспортним засобом на підставі ст. 69 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст постанови суду складено 09.10.2025.

Суддя: Н.В. Маслюк