Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 571/1112/25

Провадження № 33/4815/575/25

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Мацепури В.С.

секретаря судового засідання Міщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з власними технічними засобами захисника матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Мацепури В.С. на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 850 грн.

З постанови суду слідує, що 30 березня 2025 року о 21 год. 50 хв. на території Березівської ОТГ Сарненського району Рівненської області у напрямку н.п. Хміль (Україна)-Дзержинськ (РБ) в 15 км до лінії державного кордону України на вимогу прикордонного наряду «Контрольний пост» ОСОБА_1 відмовився пред`явити військово-облікові документи, чим порушив вимоги п. 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, та вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Мацепура В.С. доводить, що поведінка ОСОБА_1 не є злісною непокорою, а лише підтверджує його право вимагати у прикордонників покликання на норму закону, яка зобов`язує його, як громадянина України, пред`явити військово-облікові документи на законну вимогу працівників державної прикордонної служби України. При цьому, наголошує, що після того, як прикордонники навели ОСОБА_2 норму закону, то він пред`явив військово-обліковий документ.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, копію якої отримано 28 травня 2025 року (а.с. 33-34).

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та адвоката Мацепури В.С. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга відхиленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Зазначені вимоги судом дотримані не були.

Законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які, відповідно до їх службових повноважень, залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами (ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України».

Пунктами 7, 8, 10 положення про прикордонний режим, яке затверджене постановою КМУ від 27 липня 1998 року № 1147, передбачено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 049457 від 31 березня 2025 року (а.с. 3), протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 30 березня 2025 року (а.с. 4), рапортами молодшого інспектора прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонної застави НОМЕР_2 прикордонної комендатури ОСОБА_3 та заступника начальника НОМЕР_1 прикордонної застави НОМЕР_2 прикордонної комендатури ОСОБА_4 від 30 березня 2025 року (а.с. 6, 7), відеоматеріалами працівників державної прикордонної служби.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 злісно відмовлявся пред`являти працівникам державної прикордонної служби військово-обліковий документ, мотивуючи тим, що прикордонники не вказали йому норму закону, згідно якої він зобов`язаний пред`являти військово-обліковий документ. При цьому ОСОБА_1 наголошував, що наведені прикордонниками пункти 7, 8, 10 положення про прикордонний режим такого обов`язку не передбачають.

З огляду на пункти 7, 8, 10 положення про прикордонний режим, яке затверджене постановою КМУ від 27 липня 1998 року № 1147, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був зобов`язаний пред`явити військово-обліковий документпрацівникам державної прикордонної служби, оскільки їхня вимога була законною та обгрунтованою.

Відтак, наявні у матеріалах справи докази поза розумним сумнівом підтверджують наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини злісну відмову ОСОБА_1 виконати законну вимогу працівників прикордонної служби, що полягала в необхідності пред`явити військово-обліковий документ.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 після наведення прикордонниками норми закону пред`явив військово-обліковий документ, не підтверджується будь-якими належними доказами, наявними у справі.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а, відтак, підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Мацепури В.С. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Т.І.Збитковська