Справа № 309/1332/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Форкоша Е.Р., учасників судового розгляду: ОСОБА_1 та Фляшко С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2025 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрито відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Зазначає, що водій автомобіля марки «Фольксваген Крафтер», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не переконавшись у безпечності здійснення обгону, не вибрав безпечної швидкості руху, перед початком обгону не увімкнув світловий покажчик повороту, не впевнившись, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, почав здійснювати обгін та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено Канго», д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав механічні ушкодження транспортним засобам.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ОСОБА_2 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови передчасно прийшов до висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював обгін на перехресті. На схемі місця ДТП, жодного перехрестя не відображено. З відеозапису також не вбачається наявність перехрестя. З показів ОСОБА_2 вбачається, що вона повертала до свого будинку, а не на перехресті. Відтак обставини викладені у протоколі не знайшли свого підтвердження, і належним чином не доведено порушення ОСОБА_1 саме п.14.6 «а» ПДР України. З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 почав здійснювати маневр обгону на ділянці руху, на якій такий маневр заборонено здійснювати. Вулиця на якій сталася ДТП з двостороннім рухом, зустрічних ТЗ не зафіксовано, а отже відсутній підстави стверджувати, що ОСОБА_1 розпочав маневр обгону з порушенням ПДР України. На момент коли ж ОСОБА_2 розпочала маневр повороту ліворуч, ТЗ ОСОБА_1 вже здійснював маневр обгону та був на зустрічній смузі руху, що водій ОСОБА_2 безперечно повинна була бачити у дзеркало заднього виду. У такій ситуації водій ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності до п.10.1 ПДРУ, тобто переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (які уже розпочали маневр).

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №295607 від 09 квітня 2025 року - 09 квітня 2025 року близько 17 год. 23 хв., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Крафтер», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Небесної Сотні у м. Хуст, під час здійснення обгону на перехресті не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено Канго», д.н.з. НОМЕР_2 , який повертав ліворуч під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Цим самим ОСОБА_1 згідно протоколу порушив вимоги п.14.6 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №295607 від 09 квітня 2025 року; схемою місця ДТП, якою зафіксовані місце зіткнення, місце розташування транспортних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.04.2025, з яких слідує, що вона їхала на своєму автомобілі по вул. Н.Сотні додому. Під`їжджаючи додому, а саме до будинку №103, включила лівий поворотник щоб повернути додому. Коли вже хотіла повернути, то почула сильний удар в її автомобіль у задню ліву частину. Вийшовши з автомобіля побачила, що її вдарив ТЗ «Фольксваген Крафтер», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.04.2025, з яких слідує, що він їхав на своєму автомобілі по вул. Н.Сотні. Здійснюючи обгін попутних ТЗ, не помітив ТЗ який рухався попереду і повертав ліворуч. Почав різко гальмувати, але не зміг уникнути зіткнення, переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з місця події із флешкарти, яку надала потерпіла ОСОБА_2 до апеляційної скарги, та на якому зафіксовано, як по вулиці їдуть декілька автомобілів. Автомобіль ОСОБА_1 останній, а автомобіль ОСОБА_2 попереду, між ними їде ще один автомобіль. Водій ОСОБА_2 завчасно, ввімкнула покажчик повороту наліво, в цей час на великій швидкості руху в населеному пункті, автомобіль ОСОБА_1 розпочинає маневр обгону, виїжджає на зустрічну смугу руху та відбулося зіткнення, а також показами наданими в судовому засіданні суду першої інстанції: ОСОБА_1 ствердив, що не вважає себе винуватим. Він їхав по вул. Н.Сотні, попереду нього їхало декілька транспортних засобів у колоні, які рухалися досить повільно. Зустрічна смуга була вільна, і він розпочав маневр обгону. Коли вже здійснював обгін, то один із ТЗ з колони несподівано почав повертати ліворуч, він намагався загальмувати, однак зіткнення не зміг уникнути. Потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що їхала на автомобілі додому по вул. Н.Сотні. Позаду неї їхала машина, вона включила лівий поворотник і почала повертатися до свого будинку. В цей час появилася ТЗ який робив обгін і відбулося зіткнення.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Пунктом 14.2. «б» перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Проте, водій ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, та не зреагував на ввімкнутий сигнал про намір повороту ліворуч автомобіля марки «Рено Канго», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду у тій самій смузі, та почав обгін, ти самими порушив положення ПДР, які зумовили настання ДТП.

Крім того, у будь-якому випадку, рухаючись позаду автомобіля у попутному напрямку, ОСОБА_1 мав надати ОСОБА_2 перевагу під час здійснення останньою маневру повороту та зменшити швидкість.

Обґрунтовуючи в оскаржуваній постанові невинуватість ОСОБА_1 , суд зокрема зазначив, що обставини викладені у протоколі не знайшли свого підтвердження, і належним чином не доведено порушення ОСОБА_1 саме п.14.6 «а» ПДР України.

Апеляційний суд не погоджується з такою оцінкою доказів, яка не відповідає положенням ст. 252 КУпАП, адже не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, крім іншого, т/з. Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та містять певні заборони для водія.

Так, п. 14.6 ПДР має підпункти від «а» до «є» і забороняє водієві здійснювати обгін: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

При цьому, апеляційний суд зауважує, що дотримання ОСОБА_1 як водієм транспортного засобу усіх приписів п.14.6 ПДР унеможливило б у даній конкретній дорожній ситуації зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, тобто ДТП, що і свідчить про правильність й достатність кваліфікації його дій за вказаним пунктом ПДР.

Також варто зазначити, що дійсно, суд не має права самостійно редагувати викладені в протоколі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення ЄСПЛ від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08).

Однак вказана вище правова позиція ЄСПЛ стосується випадків, коли уповноважені на розгляд справ про адміністративні правопорушення особи на власний розсуд визначають підпункт пункту чи пункт ПДР або ж у інший спосіб редагують фабулу адміністративного правопорушення, що не має відношення до фактичних обставин даної справи. При цьому апеляційний суд враховує і активну правову позицію потерпілої, яка у даній справі і є тією «стороною обвинувачення» (de facto) у контексті норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень ЄСПЛ, оскільки згідно ч. 1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, а згідно аналогії закону «обвинуваченням» є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КК (п. 13 і 19 ч. 1 ст. 3 КПК).

Таким чином, не виходячи за межі зазначених у протоколі обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними вище, у своїй сукупності та взаємозв`язку, є достатніми для прийняття рішення про наявність будь-яких порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_1 не виключає його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, на думку суду, зіткнення транспортних засобів відбулося у ході виконання водієм ОСОБА_1 маневру обгону, який здійснювався із порушенням вимог ПДР України.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги інформацію управління превентивної діяльності НП України ГУНП в Закарпатській області від 04.08.2025, яка надана на звернення ОСОБА_2 , та яка долучена до матеріалів справи і з якої вбачається, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що окремими працівниками Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, під час оформлення вищевказаної ДТП, допущені ряд помилок, що призвело до закриття протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП в суді. За результатами службового розслідування окремих працівників Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Не врахування зазначених вище обставин призвело до необґрунтованих висновків про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. У зв`язку із цим, постанова Хустського районного суду Закарпатської області від 08.05.2025 щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із ухваленням у справі нової постанови.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість водія, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.04.2025 не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2025 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага