Справа№464/6700/25
пр.№ 3/464/2278/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУАП, -

у с т а н о в и л а :

До суду надійшли дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.126 ч.2 КУАП та ст.122 ч.1 КУАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУАП суддя об`єднує справи № 464/6700/25 та № 464/6701/25 в одне провадження. Відповідно Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Тому суддя об`єднаній присвоює № 464/6700/25.

Неповнолітній ОСОБА_1 18 вересня 2025 року о 21.50 год по вул.Стрийській,109 в м.Львові, керуючи автомобілем «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні його дії, таким чином порушив п.8.4в ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУАП.

Крім того він же тоді ж керував автомобілем «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 без права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУАП.

До такого висновку суддя дійшов з огляду на наступне.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Неповнолітній винуватим себе при розгляді справи визнав, зазначив, що права водія не отримував, досвіду керування транспортними засобами не мав, у зв`язку з чим порушив ПДР та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку, де був помічений працівниками УПП, які за наслідками склали два протоколи.

Порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України та доведеність вчинення правопорушень за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.126 КУАП стверджується наданими органами поліції та безпосередньо дослідженими суддею в порядку КУАП доказами у відповідності до ст.251 КУАП: протоколами про адміністративне правопорушення, що за формою та змістом відповідають вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, рапортами.

Аналіз зібраних у справі доказів у сукупності та взаємозв`язку свідчить про достатність таких для висновку про порушення правил дорожнього руху та вини у цьому правопорушника поза розумним сумнівом, адже будучи неповнолітнім і не маючи права керування транспортними засобами, керував джерелом підвищеної небезпеки, що становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я учасників дорожнього руху. Підстав сумніватися у достовірності таких не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУАП та беззастережно доводили протилежне, відсутні.

За вчинене порушник підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.13 КУАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. Проте, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Санкції: ч.1 ст.122 КУАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; ч.2 ст.126 КУАП - штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги наведене, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу. Підстав для застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУАП, суддя не вбачає з урахуванням, що це є правом суду, а не обов`язком, за наявності обставин свідомого вчинення правопорушень.

Оскільки на правопорушника накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУАП з нього на користь держави підлягає до стягнення судовий збір. Обставини, які надавали право на звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУАП та ч.2 ст.126 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн судового збору на користь держави.

Згідно з ч.2 ст.308 КУАПу порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО