Справа № 567/1772/25
Провадження №3/567/803/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , непрацюючого, особу з інвалідністю ІІ групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

04.09.2025 близько 21 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виганяв її з будинку, чим позбавляв житла, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що будинок, в якому він проживає спільно з матір`ю, купував він особисто за власні кошти, однак у зв`язку перебуванням в зоні військових дій, оформив будинок на матір. Зазначив, що дійсно 04.09.2025 близько 21 год. він не пускав матір в будинок, через те, що чоловік матері в телефонній розмові ображав його.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №754145 від 27.09.2025, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , висновком оцінки потреб сім`ї та іншими матеріалами справи.

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що на даний час вона проживає спільно зі своїм сином ОСОБА_1 та 04.09.2025 близько 21 год. він не впускав її у будинок.

Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою та виганяв з будинку матір ОСОБА_2 . Цим було завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілої та призвело до погіршення якості життя, яке виразилося у вигляді змін в емоційному стані, переживаннях, втраті позитивних емоцій. ОСОБА_2 перебуває в пригніченому тривожному стані.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 04.09.2025 близько 21 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виганяв її з будинку, чим позбавляв житла.

З довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області вбачається, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Факт скоєння правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються зібраними доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також всі обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинення даного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, не працевлаштований, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи наведені обставини та особу правопорушника, при альтернативі стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП, постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до витягу №58/25/337/В з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №58/25337/Р від 02.04.2025, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи.

Таким чином ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений.

Враховуючи викладене, керуючись ст.24, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Острозька м.тг/21081100. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку отримувача (IBAN): UA0017469. Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.