Справа № 496/4175/25
Провадження № 3/496/2534/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ОРУП №2 Головного управління національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого інженером автоматизації Банк ВСТ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29.06.2025 року біля 02:41 год. в м. Біляївка по вулиці Генерала Плієва БП001 «Зелений Хутір», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно приладу газоаналізатору «Драгер 6820», прилад 0196, тест 942, результат тесту 1,94%0, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17.07.2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання було задоволено.

29.07.2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання було задоволено.

21.08.2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення (заперечення) на протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою позицію обґрунтовував тим, що не керував автомобілем, а ним керувала його дружина. У поясненні (заперечені) просив адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Та на підставі положень ст. 278 КУпАП просив суд, викликати для допиту свідка, його дружину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , а за кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_3 . Повністю підтримав свої письмові пояснення та просив закрити справу з підстав, які у них викладені.

Допитаний свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що в ту ніч разом з чоловіком ОСОБА_1 їхали в лікарню і на блок-посту зупинилися, а люди в формі викликали поліцію. Після приїзду поліції її чоловіка змусили проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння. У зв`язку з тим, що вона перебувала в стані стресу, то не повідомляла поліцейських, що керувала автомобілем саме вона.

Суд, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка і вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 375872 від 29.06.2025 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, із зазначенням у ньому усіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею; роздруківкою приладу «Drager», в якому зазначений результат огляду на стан сп`яніння, а саме показник 1,94 %о (проміле), підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого результат огляду позитивний 1,94%0; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом з якого вбачається, що 29.06.2025 року о 03:25 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.06.2025 о 03:24 за адресою Одеський район м. Біляївка, вул. Успенська, Блок пост Зелений Хутір. Фіксує факт. Допомога не потрібна. Зупинили авто марки «Тойота авенсіс», д/н НОМЕР_2 , у водія ознаки сп`яніння, під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Драгер показав 1.94 відсотки. Складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП; довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення виданої старшим інспектором СЮП ВП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Д. Слесаренко, в якій зазначено, що по наявним базам даних встановлено, що останній впродовж року до адміністративної відповідальності не притягувався; відеозаписом з місця події з якого вбачається спілкування працівника поліції із ОСОБА_1 та якому повідомлено, що згідно ст. 40 ведеться відеофіксація та зазначено, адресу Одеська область Одеський район село Блок Пост Зелений Хутір 001, де він був зупинений працівником поліції на автомобілі «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_2 , на що ОСОБА_1 відповів ні не так. Та зазначив, що працівниками поліції його не було зупинено, а був зупинений військовим. (Жінка, яка знаходилась поряд із ОСОБА_1 зазначила, що зупинив працівник ТЦК). Під час спілкування з працівниками поліції свідок ОСОБА_2 жодного разу не повідомила поліцейським, що саме вона керувала автомобілем, а тільки наполягала проїхати до лікарні. На питання поліцейських хто сяде за кермо автомобіля свідок ОСОБА_2 запропонувала поліцейським самим це зробити, тобто не повідомила що саме вона керувала автомобілем і може й далі сісти за кермо.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Так, Указом Президента України №64/2022у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України та діє на даний час.

У зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України запроваджено комендантську годину, яка за даними офіційної інтернет-сторінки військової адміністрації встановлена з 00 год. до 05 год., що є загальновідомим.

На підставі викладеного, суд вважає, що враховуючи вказані положення чинного законодавства України, рух особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на автомобілі в період обмежень, які запроваджені комендантською годиною, тобто в період дії комендантської години, є достатньою та законною підставою для зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції в межах п. 7 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», незалежно від формування патруля спільно з військовослужбовцями Збройних Сил на підставі Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, який надає патрулям більший об`єм повноважень ніж зупинка ТЗ особисто працівниками поліції.

З дослідженого відеозапису вбачається, як на запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив свої анкетні дані. Зазначив, що перед виїздом алкогольні напої не вживав. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 надав свою згоду. Свідок ОСОБА_2 висловила свою незгоду з проходженням огляду та зазначила, що бажає проходити огляд в медичному закладі, на що поліцейський їй відповів ви не водій. ОСОБА_1 повідомив, що бажає пройти огляд в лікарні так як їм все рівно потрібно їхати до медичного закладу. Працівниками поліції було повідомлено, що з ними в медичний заклад їде лише водій, а його машина залишається на місці. Після чого ОСОБА_1 знову змінив свою думку та висловив бажання пройти огляд на місці. Після проходження огляду результат тесту був позитивний та на запитання працівника поліції чи згоден останній з результатом огляду, ОСОБА_1 зазначив, що не згоден. При подальшому спілкуванні ОСОБА_1 знову змінив свою думку та зазначив, що згоден з результатом тесту та зазначив, що не потрібно їхати до лікарні. Йому було повідомлено, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем «Toyota Avensis», не беруться до уваги судом з урахуванням наступного.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, для того, щоб притягнути особу до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, має бути встановлено дві обставини керування транспортним засобом та перебування у стані, алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано як під час розмови з працівником поліції ОСОБА_1 зазначив, що працівниками поліції його не було зупинено, а був зупинений військовим. Протягом спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не заперечив, що керував автомобілем «Toyota Avensis», не зазначив, що ним керувала інша особа, навпаки, просив поліцейських не притягати його до адміністративної відповідальності, зазначивши, що у нього є три тисячі гривень.

Версія ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи доказів, того, що він керував транспортним засобом, є неспроможною, оскільки факт керування транспортним засобом підтверджується, відеозаписом, на якому зафіксовано, що останній не заперечує факту керування ним автомобілем та погоджується пройти огляд на визначення ступеню алкогольного сп`яніння. Версія ОСОБА_1 про те, що автомобілем керувала інша особа, а він був пасажиром автомобілю, якого поліцейські направили для проходження огляду, не підтверджена жодним доказом, та вважаються позицією захисту останнього, що спрямована на уникнення відповідальності за скоєне порушення.

Крім того суд звертає увагу, що з відеозапису вбачається, як жінка (яка знаходилась завжди поруч із ОСОБА_1 ) запитала у працівників поліції, чи можуть вони поїхати в лікарню забрати людину і повернутись, а працівник поліції запитав «хто поїде за кермом» на що отримав відповідь «ви». Така відповідь свідчить про відсутність наміру з боку громадянки сідати за кермо транспортного засобу. Таким чином твердження ОСОБА_1 про те, що його дружина перебувала у тверезому стані та керувала транспортним засобом є суперечливим та не узгоджується між собою і викликає обґрунтовані сумніви у достовірності викладених обставин.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що мав намір забрати людину з лікарні у комендантську годину.

Показання свідка ОСОБА_2 не узгоджуються з об`єктивними доказами, дослідженими у судовому засіданні, та не спростовують факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . З відеозапису з місця події вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції свідок не повідомляла про те, що за кермом перебувала вона, а навпаки пропонувала поліцейським самостійно сісти за кермо, що свідчить про відсутність у неї наміру продовжувати рух і про те, що фактичним водієм був саме ОСОБА_1 . Крім того, свідок пояснила, що перебувала у стресовому стані та не повідомила поліцейським правдиві обставини одразу, що ставить під сумнів достовірність її показань і свідчить про їх узгодженість із позицією захисту, спрямованою на уникнення відповідальності. У сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення, результатами огляду на стан сп`яніння та відеозаписом, показання свідка не можуть бути прийняті судом як достовірні та достатні для спростування вини ОСОБА_1 .

Також судом враховується, що під час розгляду справи не було встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції, які склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, були упередженими при складанні такого протоколу, що в них були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про їх зацікавленість у результатах розгляду справи.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що на відеозаписах відсутній факт керування останнім транспортним засобом «Toyota Avensis», спростовуються матеріалами справи, а тому в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія складеної старшим інспектором СЮП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Д. Слесаренко, встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначається, що в графі «тимчасово вилучені документи» зазначено посвідчення водія НОМЕР_3 .

Матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції складені з дотриманням вимог закону.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Аналізуючи наведені докази суд встановив, що фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами, жоден з яких не спростований.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому суд вважає за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою запобігання вчинення нових правопорушень, слід накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна