КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5143/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначила, що під час проголошення резолютивної частини рішення вона була відсутня в судовому засіданні, копія постанови протягом трьох днів в Електронний кабінет не надійшла, поштового відправлення вона також не отримала. Вказує, що копія постанови надійшла в Електронний кабінет 01 жовтня 2025 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Постанова судді Святошинського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 винесена 22 липня 2025 року, а отже останнім днем оскарження вказаної постанови є 01 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу апелянт подала до суду першої інстанції 08 жовтня 2025 року, тобто з пропуском більш ніж ні 2 місяці встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини зазначається, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 22 липня 2025 року була присутня в судовому засіданні та надавала суду пояснення, відповідно знала про прийняте рішення, адже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Окрім того, на виконання вимог ч. 3 ст. 285 КУпАП, судом 23 липня 2025 року копія постанови була направлена ОСОБА_1 поштовим підправленням за адресою: АДРЕСА_1 .

Вдобавок, слід зазначити, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року надіслана до реєстру 23 липня 2025 року та оприлюднена 25 липня 2025 року, а тому, ОСОБА_1 , за достатньої зацікавленості, мала реальну можливість вже з вказаної дати ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, чого не зробила.

Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про винесення рішення Святошинським районним судом м. Києва 22 липня 2025 року, не вжила можливих заходів для отримання її копії, тим самим знехтувала своїми процесуальними обов`язками.

А тому, факт отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду 01.10.2025 року на її заяву про видачу копії постанови від 08.09.2025 року не єв даному конкретному випадку поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, так як будь-яких об`єктивних перешкод для оскарження прийнятої судом постанови в строки, визначені ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 не мала.

Таким чином, будь-яких об`єктивних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 звернутись до суду для реалізації своїх прав на оскарження прийнятої судом постанови, в строки визначені ст. 294 КУпАП, матеріали справи не містять, не наведено таких причин в клопотанні апелянта, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал