П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 Справа №607/19084/25 Провадження №3/607/7090/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, працюючої техпрацівник ЗОШ №2 м. Тернопіль, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст. 184, ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2025 року близько 14:00 год., неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_1 , проник в адміністративне приміщення на державному об`єкті «Водна Арена Тернопіль» та пошкодив майно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 05 серпня 2025 року, ухилялася від виконання, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьківських обов`язків щодо належного виховання та догляду за неповнолітніми дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які таємно проникли на об`єкт державного значення «Водна Арена Тернопіль», пошкодивши майно.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася і про причину неявки в суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. Заяв про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подавала.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , яка не з`явилася до зали судових засідань з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ВинуватістьОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень повністю доведена матеріалами справи, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №735967 від 27.08.2025 року; у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №735966 від 27.08.2025 року, електронному рапорті працівника поліції від 07.08.2025 р., письмовій заяві ОСОБА_4 від 07.08.2025 р., письмових поясненнях ОСОБА_4 від 07.08.2025 р.. письмових поясненнях ОСОБА_3 від 27.08.2025 р., письмових поясненнях ОСОБА_2 від 27.08.2025 р., копією протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №735968 від 27.08.2025 р., складеного відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , інформації викладеній у листі Тернопільської обласної військової адміністрації №02-8283/16 від 07.08.2025 року, інформації, викладеній у листі Департаменту розвитку інфраструктури Тернопільської облдержадміністрації №973/01-14 від 07.08.2025.

За даних обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, та ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення, у відповідності до ст.36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 33, ст. 184, ст. ст. 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.184, ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Штраф має бути сплаченийОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення зОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2380 (дві тисячі триста вісімдесят грн. 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан