Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5273/25
Провадження № 3/279/1615/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2025 р. м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Лугинським РС УДМС України в Житомирській області 15.05.2013 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

27.08.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432342 від 23.08.2025 року слідує, що 23.08.2025 року о 22 год. 40 хв. на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 150 км. поблизу міста Коростень, Житомирської області, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом марки ЗАЗ Daewoo, номерний знак НОМЕР_3 , при цьому будучи особою відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою державної виконавчої служби від 01.05.2025 року ВП №71074344 Коростенським відділом ДВС, чим порушив ст.15 ЗУ ДР основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначений о 08 год. 00 хв. на 08.09.2025 року, однак у зв`язку із клопотанням захисника відкладений на 02.10.2025 та на 20.10.2025 року.

Про дату, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, пояснив, що факт вчинення ним правопорушення, викладеного у протоколі працівниками поліції, він категорично не визнає, оскільки борг по аліментам він погасив у повному обсязі.

Захисник адвокат Барановський І.І. у судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Надав суду довідку Коростенського відділу ДВС у Коростенському районі Житомирської області №23.9-23/77571 від 05.09.2025 року про відсутність заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.08.2025 року. Також пояснив, що заборгованість ОСОБА_1 була погашена 23.08.2025 року, а державний виконавець лише 25.08.2025 року ухвалила постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, так як 23.08.2025 припало на п`ятницю і виконавець з технічних причин не змогла внести до Автоматизованої системи виконавчих проваджень відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 . Постановою старшого державного виконавця Коростенського відділу ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Скиданчук Т.С. від 25.08.2025 року ВП №71074344 скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку зі сплатою заборгованості по аліментам.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів тощо.

У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Єзерським О.О. зазначено про те, що свідки ним не залучались через відео фіксування події. Проте, у матеріалах справи відсутній диск з відеозаписом події з портативного відео реєстратора Motorola VB400 №475501, 475382, які б фіксували подію, що відбулась 23.08.2025 року, хоча про наявність такого запису зазначено в протоколі.

На підтвердження наведеного в протоколі факту в справі наявні: адміністративний протокол серії ЕПРІ №432342 від 23.08.2025 року, постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП серії ЕНА №5556116 від 23.08.2025 року; постанови ДВС про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 ВП №62457662 від 18.09.2020 року, ВП №71074344 від 01.05.2025 року, ВП №62457662 від 22.02.202 року; рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва М. від 23.08.2025 року.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та безпеки регулюються Законом України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Пунктом 2.1 (а) ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Відповідно до диспозиції ч.3 вказаної норми Закону відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Дослідивши обставини вчиненого правопорушення, матеріали справи, на підставі поданих до суду доказів, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та відсутності наявних підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення із застосуванням до нього адміністративного стягнення в межах санкції ч.3 ст.126 КУпАП, виходячи з такого.

Так, постановою старшого державного виконавця Коростенського відділу ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Скиданчук Т.С. від 25.08.2025 року ВП №71074344 скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку зі сплатою заборгованості по аліментам. Згідно наданої суду довідки Коростенського відділу ДВС у Коростенському районі Житомирської області №23.9-23/77571 від 05.09.2025 року слідує, що станом на 23.08.2025 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 була погашена.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до адміністративної відповідальності.

Провадження під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, без забезпечення прав і законних гарантій особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не може вважатися таким, що здійснено із суворим дотримання законності (ст.7 КУпАП), оскільки призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, право знайомитися з матеріалами справи, на підставі яких уповноважена особа приймає рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції, зокрема право бути негайно і детально поінформованим про весь склад і суть обвинувачення, та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту закріплюють підпункти "a", "b" пункту 3 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод". Пункт 1 статті 6 Конвенції встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно до закону.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення, а саме ЕПР1 №432342 від 23.08.2025 року є недостатнім доказом у справі, оскільки хоча формально і містить докази на підтвердження наявності тимчасового обмеження у праві користування особою транспортними засобами, однак відсутність вини ОСОБА_1 у невчиненні державним виконавцем дій зі скасування тимчасового обмеження у керуванні ТЗ тягне за собою відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, які становлять склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не доведена допустимими та достовірними доказами.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.3 ст.126, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ