Номер провадження: 33/813/1967/25
Номер справи місцевого суду: 522/1758/25
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень на користь держави; відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2024 року, стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень на користь держави.

Не погодившись з даною постановою, 14 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року, мотивуючи поважністю пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що:

1) ОСОБА_1 не був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП;

2) ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови не отримував;

3) судова повістка у додаток «Viber» може бути надіслана виключно за заявою особи, проте ОСОБА_1 таку заяву не подавав та власноруч не підписував, а тому суд першої інстанції належним чином не сповістив його про розгляд справи;

4) з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився лише 10 вересня 2025 року, що підтверджується відповідною відміткою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Доводи клопотання про поновлення строку про те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, не можуть бути прийняти до уваги апеляційним судом з огляду на таке.

Оскаржувана постанова винесена 18 лютого 2025 року, а тому останнім днем для подачі апеляційної скарги є 28 лютого 2025 року.

У матеріалах справи міститься довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber», з якої вбачається, що 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 надіслано повістку про виклик до суду на 18 лютого 2025 року (а.с.5).

Судова повістка була надіслана за номером телефону НОМЕР_1 , який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №230552 від 26 січня 2025 року (а.с.1).

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що не був обізнаний про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, протокол на ознайомлення не надавався, копію протоколу не отримував, з огляду на що номер телефону ОСОБА_1 не надавався.

Проте вищевказаний номер телефону вказаний як засіб зв`язку також і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в схемі ДТП міститься відмітка у вигляді підпису ОСОБА_1 про ознайомлення зі схемою (а.с.2).

Таким чином, посилання скаржника про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження пов`язаний з тим, що ОСОБА_1 не був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП спростовуються матеріалами справи, а тому це не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо доводів клопотання про поновлення строку про те, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови не отримував, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до цих даних постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року була оприлюднена на сайті реєстру 21 лютого 2025 року, однак апеляційну скаргу було подано лише 14 вересня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови суду першої інстанції, а не з днем отримання тексту постанови апеляційного суду, а, відтак, посилання на дату отримання копії постанови апеляційного суду не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

Також апеляційним судом при оцінці доводів клопотання також враховується і те, що пропуск строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 є значним, оскільки становить більше шести місяців.

Таким чином, посилання скаржника про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження пов`язаний з неотриманням копії оскаржуваної постанови не доводять поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Твердження скаржника про те, що судова повістка у додаток «Viber» може бути надіслана виключно за заявою особи, проте ОСОБА_1 таку заяву не подавав та власноруч не підписував, а тому суд першої інстанції належним чином не сповістив про розгляд справи, не можуть бути прийняти до уваги апеляційним судом з огляду на таке.

Відповіді до п. 1 розділу І Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 23 січня 2023 року №28, порядок надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі розроблено відповідно до частини першої статті 135 Кримінального процесуального кодексу України, частини тринадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, частини першої статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України, частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Дійсно згідно з п. 5 розділу І Порядку судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості.

Однак суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Враховуючи вищевказані положення, з метою швидкого та ефективного розгляду справи судом першої інстанції вжито заходи щодо сповіщення особи про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, твердження скаржника про те, що судова повістка у додаток «Viber» може бути надіслана виключно за заявою особи, проте ОСОБА_1 таку заяву не подавав та власноруч не підписував, а тому суд першої інстанції належним чином не сповістив про розгляд справи, є безпідставними.

Посилання скаржника про те, що з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився лише 10 вересня 2025 року, що підтверджується відповідною відміткою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки у вищевказаній заяві від 02 вересня 2025 року дійсно наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, однак дата ознайомлення в такій заяві відсутня (а.с.8), а тому вказане посилання є безпідставним.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік