Справа № 209/5810/25
Провадження № 3/209/1084/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Корнєєва І.В., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого водієм вакнтажника, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янське надійшов вище зазначена справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи водій ОСОБА_1 21 липня 2025 року о 15 год 00 хв м.кам`янське, проспект Перемоги керував транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під запис бодікамери, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було складено протокол серії ЕПР11 №398337 від 21.07.2025 року.

Розгляд справи 07 серпня 2025 року відкладено на 09.00 годину 21 серпня 2025 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до судового засідання.

Розгляд справи 21 серпня 2025 року відкладено на 09.00 годину 09 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до судового засідання.

26 серпня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, доданого до протоколу.

09 вересня 2025 року від ОСОБА_1 та захисника адвоката Бурдік В.І. до суду надійшли пояснення у справі, відповідно до яких ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що поліцейський фактично спонукав ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння , пояснюючи тим, що вони його не затримують та він може відмовитися та самі неодноразово пропонували відмовиться від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому працівником поліції не було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час спілкування з поліцейським водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на його запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці. Тобто мала провокація працівника поліції, спрямована на отримання відмови від ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з метою подальшого необгрунтованого складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. Працівник поліції не роз`яснював ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази про відсторонення водія від керування транспортним засобом, про передачу транспортного засобу іншій особі, просто відпустили водія та залишили автомобіль, таке дає обгрунтовані підстави стверджувати, що ОСОБА_1 дійсно не перебував в стані будь-якого сп`яніння. Просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні 08 жовтня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`яснено зміст ст.63Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, підтримав доводи, викладені у поясненнях від 09.09.2025 року.

У судовому засіданні 08 жовтня 2025 року захисник Турченка А.Ю. підтримав позицію ОСОБА_1 та свою позицію, викладену в поясненнях від 09.09.2025 року, наголосивши, що з боку поліцейських була провокація відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бурдіка В.І., дослідивши матеріали справи та перевіривши наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний: - виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 розділу 1, розділами II та III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до змісту ч.1-ч.3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого в КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незважаючи на невизнання ним своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, доводиться належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №398337 від 21.07.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний уповноваженою особою. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, від підпису, від дачі письмових пояснень та від отримання копії відмовилася. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою відповідно до вимог діючого законодавства;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07.2025 стосовно ОСОБА_1 . Зазначений документ містить підпис поліцейського, який його склав, та відмітку про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі 1 міська лікарня;

- постановою серії ЕНА №5278830 про притягнення водія ОСОБА_1 21.07.202025 року до відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 штрафа у розмірі 510 грн.

- відеозаписами, які наявні на долученому до протоколу диску, проведеними за допомогою автомобільного реєстратора та службового нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що оформляв матеріали про адміністративне правопорушення. Вказаним записом, зокрема, зафіксовано як автомобіль марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , припаркувався на стоянці , працівники поліції повідомити про порушення п.2.3.в ПДР- порушення правил користування ремнями безпеки, стали оформлювати матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності. В цей час ОСОБА_1 постійно переміщувався з місця на місце, на запитання поліцейських не реагував, спілкувався по телефону. На зауваження поліцейського про те, що у нього є підозри про знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння за ознакою, що зіниці очей не реагують на світло, ОСОБА_1 зазначив , що поліцейський не може це бачити, бо на вулиці хмарно. На неодноразові пропозиції проїхати до лікарні для огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 вимагав складення поліцейськими протоколу адміністративного затримання, тоді він поїде, а також доставки його від лікарні назад до цього місця. Поліцейські неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 , що вони його не можуть затримати та скласти протокол про затримання, пропонували проїхати з ними до лікарні та що він може відмовитися від цього. Весь час ОСОБА_1 переміщується з місця на місце, на запитання поліцейських не реагує або реагує через проміжки часу, спілкується телефоном. ОСОБА_1 на пропозиції поліцейських однозначно відповів , що він відмовляється їхали до лікарні для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння , поліцейський зазначив, що такі дії ОСОБА_1 розцінюються як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 повернувся та пішов з місця події, автомобіль ОСОБА_1 залишився на стоянці. Поліцейські склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя зауважує, що частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, з метою забезпечення неможливості ухилитись від проходження такого огляду водіями, які підозрюються в керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі; про можливість пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 повідомлено неодноразово, на що він не погодився.

З відеозапису вбачається, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 фактично відмовився. Ухилення ОСОБА_1 на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння протягом тривалого часу, з посиланням на необхідність складання протоколу адміністративного затримання, не можна розцінювати як згоду на проходження відповідного огляду, оскільки фактично такі дії є відмовою від проходження огляду та спрямовані на затягування часу з метою унеможливлення проведення огляду на стан сп`яніння .

Процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчила про те, що він фактично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що достовірно встановлено з вищевказаного відеозапису. У зв`язку з чим поліцейський правильно розцінив такі дії як відмову від проходження огляду, повідомив водія про відповідальність та склав протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що дії працівників поліції носили провокаційний характер, фактично вимусивши ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, не підтверджені жодними доказами та повністю спростовуються вищевказаним відеозаписом.

Даний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку; подія, яка зафіксована відеозаписом, відповідає суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 398337 від 21 липня 2025 року, й узгоджується з іншими доказами у справі, надає можливість детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - а тому вважаю, що відеозапис є належним та допустимим доказом.

Необґрунтованими також є і доводи захисника про те, що працівник поліції не відразу роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції. З відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, встановлено, що працівник поліції роз`яснив водієві права та обов`язки, передбачені ст.63Конституції України. Будь-яких заяв, зауважень, скарг при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував. Відтак суд вважає, що співробітники поліції роз`яснили особі її права, порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення, які були б підставою для закриття провадження у справі, відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази є достатньо переконливими, чіткими, такими, що узгоджуються між собою, одержані в порядку, встановленому КУпАП та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Вказаними доказами підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, ОСОБА_1 , у якого поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано. Також жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо), ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду суду не надали.

Таким чином, з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, за наявності достатніх, беззаперечних, належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його фактичну відмову як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною. Отже немає підстав для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку судді, не є сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 суддя оцінює критично, як спробу ухилитись від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене, разом з тим суду надано достатньо доказів на підтвердження вчинення порушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , підстав сумніватися в їх достатності та достовірності немає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 ,суддя враховує особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП ,яка доведена повністю, судом невстановлені обставини ,які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи. Відтак суддя вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (EAП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови для виконання - три місяці - з дня її винесення.

Повний текст постанови оголошений 13 жовтня 2025 року о 15.00 годині.

Суддя І.В. Корнєєва