Провадження №: 3/752/7255/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року cуддя Голосіївського районного суду міста Києва Вдовиченко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

04 серпня 2025 року о 23 годині 25 хвилин у м. Києві по вул. Бродівська, 79А, водій ОСОБА_1 керувала ТЗ Volvo НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою Alcotest 6820 ARJL-0299, тест 2470, результат позитивний 0,36‰ проміле, чим порушила п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість заперечувала, а її захисник - адвокат Шимко А.О. подав клопотання про закриття провадження мотивуючи тим, що час зазначений у протоколі не збігається з часом на відеозаписі з бодікамери (23:31 проти 23:25), на відео ОСОБА_1 заявляє, що не вживає алкогольні напої; відеофіксація не відбувається безперервно, крім того згоди з результатами огляду не було. Крім того клопотав про допит свідка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що його дружина не вживає алкогольні напої, а також сказав, що після складання протоколу патрульні поліцейські дозволили його дружині поїхати додому, від водіння не відсторонювали.

Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши учасників, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що огляд зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився за допомогою Alcotest 6820 ARJL-0299 на місці зупинки, тест 2470, результат позитивний 0,36‰ проміле.

Таким чином, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не погоджується з доводами захисника про необхідність закриття провадження у даній справі з огляду на таке.

Час початку відеозапису не спростовує того факту, що 04 серпня 2025 року о 23 годині 25 хвилин у м. Києві по вул. Бродівська, 79А, водій ОСОБА_1 керувала ТЗ Volvo НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Також, переглянутим в судовому засіданні відеозаписом спростовуються доводи про те, що ОСОБА_1 не погоджувалась з висновком алкотестеру, а також не надавала згоду на проходження такого огляду. Пояснення свідка чоловіка ОСОБА_1 про те, що його дружина не вживала алкоголь суд не враховує, оскільки надані зацікавленою у розгляді справи особою.

При цьому, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення встановлено дослідженими судом доказами в справі, зокрема:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №412702 від 05 серпня 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- результатом Alcotest 6820 ARJL-0299 проведеному на місці зупинки, тест 2470, (позитивний 0,36‰ проміле), яким підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зокрема зазначені виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідає дійсності;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.08.2025;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників патрульної поліції, яким підтверджуються події, зазначені в протоколі.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП.

Зміст вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП у протоколі викладено у відповідності до вимог вказаної норми чинного законодавства - як: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.9а ПДР України - всі матеріали справи підтверджують викладені у ньому обставини, в тому числі відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч.1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О.О. Вдовиченко