ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2626/25 Справа № 196/749/25 Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Семенчи Андрія Івановича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Царичанського районного суду Дніпровської області від 08 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Царичанського районного суду Дніпровської області від 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 04 липня 2025 року о 19 годині 10 хвилин по вул. Кооперативна в с-щі Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотестер "Драгер" 6810 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді як незаконної та необґрунтованої через істотні порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного застосування норм КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 визнає факт вживання спиртних напоїв біля ставка в день події, але заперечує керування автомобілем. В матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б беззаперечно підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази законності зупинки транспортного засобу працівниками поліції, що є обов`язковою умовою для проведення огляду на стан сп`яніння, а отже всі докази вини ОСОБА_1 є недопустимими доказами. Це узгоджується з позицією Верховного суду (постанова № 686/11314/17 від 15.04.2019) та Чернівецького апеляційного суду (постанова № 718/1824/22 від 13.10.2022), які визнають правомірною відмову водія пройти огляд через відсутність законних підстав зупинки.

Апелянт зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та не доведено факт відмови, оскільки пропозиція огляду на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі не супроводжувалася залученням двох свідків, як того вимагає п.6 Порядку № 1103.

В акті огляду зазначено, що проводилась відеофіксація на нагрудну камеру (боді-камеру), але відеозапис фактично відсутній, що робить акт недопустимим доказом.

Вказує, що суд першої інстанції розцінив невизнання вини ОСОБА_1 як спосіб захисту та намір ухилитися від відповідальності, що, на думку захисника, є суб`єктивною оцінкою без належного обґрунтування. При цьому суд не рахував відсутність доказів законної зупинки транспортного засобу, що порушує принцип об`єктивності та всебічності. Сплата штрафу за не пристебнутий ремінь безпеки не є визнанням вини чи керування в стані сп`яніння.

На підставі наведеного захисник просить постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 скасувати та закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В судові засідання апеляційного суду, призначені на 07 жовтня 2025 року, на 13 жовтня 2025 року та на 15 жовтня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Семенча А.І. не з`явилися. Захисник в чергове подав клопотання про відкладення розгляду справи через його зайнятість в процесуальних діях в інших кримінальних провадженнях. Сам ОСОБА_1 про причини своєї неявки суд не повідомив.

Щодо можливості апеляційного розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Семенчи А.І. апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду 25 вересня 2025 року (а.с.39) та головуючим по справі було визначено суддю Руденка В.В.

В судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 08.30 годину 07 жовтня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Семенча А.І. не з`явилися, захисник подав до суду заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні у кримінальному провадженні, де особа перебуває під вартою, в Шахтарському міському суді Дніпропетровської області (а.с.42).

З цього приводу апеляційний розгляд справи було відкладено на 13 жовтня 2025 року на 08.45 годину, про що ОСОБА_1 та його захисник Семенча А.І. були належним чином повідомлені та попереджені, що у разі повторної неявки до апеляційного суду, враховуючи визначені ч.4 ст.294 КУпАП процесуальні строки апеляційного розгляду, справу буде розглянуто без їх участі (а.с.47).

Натомість, у судове засідання, призначене на 13 жовтня 2025 року, ані ОСОБА_1 , ані його захисник Семенча А.І. повторно, не з`явилися. Захисник подав до суду чергову заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні у кримінальному провадженні, де особа перебуває під вартою, в Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області (а.с.52).

З цього приводу апеляційний розгляд справи знову було відкладено на 15 жовтня 2025 року на 09.00 годину, про що ОСОБА_1 та його захисник Семенча А.І. були вдруге повідомлені та попереджені, що у разі повторної неявки до апеляційного суду, враховуючи визначені ч.4 ст.294 КУпАП процесуальні строки апеляційного розгляду, справу буде розглянуто без їх участі (а.с.61).

Однак ОСОБА_1 та його захисник Семенча А.І. втретє не з`явилися у судове засідання. Захисник знову подав клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з його участю у проведенні слідчих дій в СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Зазначені обставини свідчать про зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисником Семенча А.І. своїми процесуальними правами та намаганням навмисного затягування апеляційного розгляду справи. Такої ж процесуальної поведінки ОСОБА_1 дотримувався і під час розгляду справи в суді першої інстанції, про що свідчать матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення (а.с.18-19).

В контексті ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

В своїх рішеннях, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, №16652/04, від 02.12.2010).

При цьому Суд зазначав, що неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Отже, дотримуючись визначених ч.4 ст.294 КУпАП строків апеляційного перегляду справи та які спливли на день апеляційного розгляду, враховуючи зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами та свідоме небажання ОСОБА_1 та його захисником Семенча А.І. з`явитися до апеляційного суду і надати власні пояснення щодо їх версії обставин події, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторони захисту, що у свою чергу не може вважатися порушенням прав, закріплених у ст.268 КУпАП та гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора поліції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; відеозапис з бодікамер працівників поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №381356 від 04.07.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), 04.07.2025 о 19:10 годин в смт Царичанка, вул. Кооперативна, подій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотестер "Драгер" 6810 відмовився, від подальшого керування відсторонений. Своїми діями водій порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачені відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідки не залучалися.

Подію за фіксовано на технічний відеозапис відеозапису: 799519, 799424.

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмовився.

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія № НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами № НОМЕР_3 .

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено дату, час та місце розгляду справи, про що у відповідній графі мається власноручний підпис ОСОБА_1 .

Протокол підписаний працівником поліції, який його складав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від проведення огляду за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810 у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (різких запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, незв`язна мова) водій ОСОБА_1 відмовився. Акт підписаний працівником поліції, який його склав, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.2).

Відповідно до рапорту інспектора поліції, 04.07.2025 о 1910. годин під час несення служби в смт Царичанка, вул. Кооперативна було виявлено автомобіль марки MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Під час перевірки документів у водія було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та у найближчому медичному закладі водій відмовився. Від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України відмовився. Стосовно останнього було складено протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та по ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.3).

Згідно довідки інспектора сектору адміністративної практики Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 1241 від 17.12.2021 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи один DVD-R диск, на якому наявний відеозапис на двох відеофайлах під назвою document_221441310 export_inxec.

На відеофайлі під назвою document_221441310 (відео з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції) зафіксовано як працівники поліції на службовому автомобілі слідують на автомобілем MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_1 , який заїхавши до провулку, зупиняється та з водійського місця виходить, як потім буде встановлено, водій ОСОБА_1 .

На відеофайлі під назвоюexport_inxec наявний запис з нагрудних камер працівників поліції.

Video ID: НОМЕР_5 cdc0c453d0a

Video ID: 3a03774ee7b3f66c7fd21f4d97319580

Video ID: НОМЕР_6

Початок запису: 04.07.2025, 19:15:06

Кінець: 04.07.2025, 19:46:15

Записано: 0047843 ( ОСОБА_2 )

ID реєстратора: 799424.

На відеозапису зафіксовано, як працівник поліції веде за руку водія ОСОБА_1 до його автомобіля:Назад до машини! До місця вчинення! Ви п`яний їздите за кермом! Від Вас добре чути запах алкоголю. Шановний! Ведіть себе чемно! Ви були зупинені за те, що у порушення п. 2.3 ПДР не були пристебнуті паском безпеки.

ОСОБА_1 :Пусти мене!.

Працівник поліції:Ведеться відеофіксація. Ви переїхали суцільну лінію розмітки і поїхали далі. Ваше посвідчення водія, будь ласка.

ОСОБА_1 , сідаючи за кермо свого автомобіля:Немає.

Працівник поліції:Ваше посвідчення водія.

ОСОБА_1 :Давайте домовлятися.

Працівник поліції:Ви вживали алкоголь?

О 19:16:12 годин ОСОБА_1 :Вживав. Давайте будемо домовлятися.

Працівник поліції повідомив водію ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України за пропонування чи дачу неправомірної вигоди працівнику поліції.

ОСОБА_1 :Мужики, давайте домовлятися!

ОСОБА_3 поліції знову роз`яснив водію ОСОБА_1 про настання кримінальної відповідальності за ст. 369 КК України та вкотре попросив пред`явити документи.

О 19:18:49 годині працівник поліції:Я Вам пропоную у встановленому законом порядку пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатор Драгер або пройти медичний огляд у найближчому медичному закладі. Ви погоджуєтеся?

ОСОБА_1 уникає відповіді.

О 19:19:18 годині працівник поліції повторив пропозицію до водія ОСОБА_1 пройти огляд на перебування стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або у медичному закладі та запитав у останнього, чи буде він проходити огляд.

О 19:19:24 годині ОСОБА_1 :Ні. Можете виключити камери?

Працівник поліції:не можемо. У нас ведеться безперервна відеофіксація. У медичному закладі будете проходити огляд?

О 19:20:06 годині ОСОБА_1 :Ні.

Працівник поліції:Те, що Ви вживали алкогольні напої, Ви погоджуєтесь?

ОСОБА_1 :Ні.

Працівник поліції:Від Вас чути різкий запах алкоголю. Ви ж перед цим казали, що вживали.

ОСОБА_1 :Виключіть свої камери.

О 19:20:46 годині працівник поліції:Втретє питаю, Ви будете проходити огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння, чи відмовляєтесь?

О 19:20:49 ОСОБА_1 :Да.

Працівник поліції: Я Вас зрозумів.

ОСОБА_1 :Давайте домовимось і все!

Працівник поліції:Відносно Вас буде складено протокол про адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Далі на відеозапису зафіксовано, що працівник поліції роз`яснили ОСОБА_1 положення ст. 63 Конституції України та перейшли до складання адміністративних матеріалів.

ОСОБА_1 :Мужики, ось документи. У мого батька хворе серце, можете від`їхати? А я до вас підійду згодом.

Працівник поліції:Ви ж не думали про батька, коли сідали п`яний за кермо автомобіля.

Потім на відео видно, що працівник поліції оголошує ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Video ID: 3a03774ee7b3f66c7fd21f4d97319580

Початок запису: 04.07.2025, 19:29:22

Кінець: 04.07.2025, 19:44:22

Записано: 0047843 ( ОСОБА_2 )

ID реєстратора: 799424.

На відеозапису зафіксовано складання працівниками поліції адміністративних матеріалів, оголошення їх водію ОСОБА_1 та попередження його про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.

Твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є надуманими та спростовують відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції (файл під назвою document_221441310), на якому зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем MAZDA д.н.з. НОМЕР_1 та зупинки його працівниками поліції. Жодних зауважень про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та про безпідставність вимог працівників поліції щодо проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зазначала.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, рапорт працівника поліції та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції спростовують твердження сторони захисту про те, що в діях водія ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи твердження апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд зазначає таке.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.3,6,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як убачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, інспектор поліції повідомив водію ОСОБА_1 про те, що він був зупинений за порушення п. 2.3. Правил дорожнього руху, а саме за те, що він не був пристебнутий паском безпеки, а також за перетин суцільної лінії дорожньої розмітки. Під час спілкування з водієм працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 категорично відмовився. Свою позицію ОСОБА_1 підтвердив власноручно підписавши протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.1,2). Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження запропонованого огляду відбулась під відеофіксацію на нагрудні камери працівників поліції № 799519, 799424, про що зазначено у протоколі та в акті.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порушень порядку проходження огляду водія на перебування у стані сп`яніння, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції допущено не було.

Ствердження захисника про те, що працівники поліції повинні були залучити двох свідків для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки у даному випадку факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження медичного огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння огляд фіксувався на бодікамери патрульних поліцейських, тож не було підстав для залучення свідків для проведення даної процедури, що цілком узгоджується з приписами ст. 266 КУпАП.

Доводи адвоката про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, слід визнати необґрунтованими, оскільки рапорт хоча і є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, але наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо обставин правопорушення та послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення. Доказів зацікавленості працівників патрульної поліції у результатах розгляду цієї справи, а також доказів оскарження дій працівників поліції стороною захисту не надано.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ані ОСОБА_1 , ані його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

При цьому, на переконання апеляційного суду, є некоректними посилання апелянта на правові позиції КАС Верховного Суду, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.

Доводи апелянта щодо відсутності підстав для зупинки автомобіля його підзахисного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу або відсутність таких підстав не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, тобто порушення водієм п.2.5 ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Таким чином твердження адвоката Семенчи А.І. про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Отже на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема і доводам сторони захисту про наявність підстав для закриття адміністративного провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Семенчи А.І. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Семенчи Андрія Івановича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО