Єдиний унікальний номер: 378/1289/25
Провадження № 3/378/413/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника Поліщука Р. А., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого майстром по благоустрою в Ставищенському ЖКП, раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 433586 від 25 серпня 2025 року, ОСОБА_1 25.08.2025 року, близько 10 години 07 хвилин, в с. Станіславчик по вул. Садовій, керував автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд в установленому порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 0,38 %, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 25.08.2025 він алкогольних напоїв не вживав, фактично спиртне вживав напередодні ввечері на хрестинах. 25 серпня 2025 року приблизно о 10 годині ранку поблизу домоволодіння його родини в селі Станіславчик по вул. Садова, 84, упав ворожий безпілотний літальний апарат типу «Шахед», який не вибухнув. На місце події прибули вибухотехніки, працівники поліції та рятувальники. Вибухотехніки повідомили про наявність реальної загрози детонації та дали команду негайно покинути територію, оскільки небезпечний предмет мав бути знищений контрольованим вибухом. У будинку, поруч із місцем падіння, перебувала вся його родина його мати ОСОБА_2 , теща ОСОБА_3 , 1951 року народження, особа з інвалідністю III групи; а також його дружина ОСОБА_4 . На момент події вся сім`я знаходилася вдома, коли неподалік упав ворожий безпілотний літальний апарат типу «Шахед». Від удару ймовірного боєприпасу утворилася паніка у дворі стояв сильний запах пального, чути було дзвін уламків, а вибухотехніки, які прибули першими, повідомили про реальну небезпеку вибуху та наказали всім мешканцям терміново покинути територію. В цей момент його теща ОСОБА_3 , у якої на тлі сильного стресу різко загострилася аддісонова хвороба, опинилися в критичному стані, у неї почалися ознаки гіпоглікемії, тремор, падіння артеріального тиску, і їй терміново потрібно було прийняти ліки, які знаходилися вдома за адресою АДРЕСА_2 . Оскільки дружина ОСОБА_4 не має посвідчення водія і не вміє керувати транспортним засобом, його рішення сісти за кермо було єдино можливим способом уникнути тяжких наслідків - врятувати життя тещі, відвезти її до її будинку, де знаходились необхідні ліки.

У момент, коли вибухотехніки готувалися знищити боєприпас на місці, єдиної реальною можливістю врятувати життя літній і хворій людині було особисте перевезення ОСОБА_1 своєї тещі у безпечне місце. Після його зупинки працівниками поліції в с. Станіславчиу і надання ним їм вищевказаних пояснень, працівники поліції разом з ним близько 10 год.40 хв. на службовому автомобілі відвезли його тещу ОСОБА_3 до місця її проживання, де в будинку вона мала необхідні їй ліки і де відразу по прибуттю фельдшер ОСОБА_5 , яка була викликана ним по телефону зробила його тещі ОСОБА_3 внутрішньовенну ін`єкцію препарату «Картизон АЦЕТАТ», так як остання хворіє на хворобу Аддісона важкого ступеня та їй у стані стресу вказана ін`єкція була життєво необхідна.

Захисник ОСОБА_1 Поліщук Р. А. в судовому засіданні подав до суду клопотанням про закриття провадження у даній справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дій у стані крайньої необхідності, посилаючись на обставини, викладені останнім в своїх поясненнях, що підтверджені поясненнями свідка медичної сестри ОСОБА_5 , медичними документами щодо діагнозів хвороб ОСОБА_3 , даними відеозапису з бодікамер поліцейських та актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює медичною сестрою в Красилівській гімназії, 25 серпня 2025 року приблизно об 11 год. їй зателефонував ОСОБА_1 з проханням терміново зробити ін`єкцію його тещі ОСОБА_3 .. Так як вона проживає поряд з останньою, вона відразу прибула до місця проживання ОСОБА_3 та зробила їй внутрішньовенну ін`єкцію препарату «Картизон АЦЕТАТ», так як остання хворіє на хворобу ОСОБА_6 важкого ступеня та вказана ін`єкція їй була життєво необхідна. Вона постійно за викликом робить такі ін`єкції ОСОБА_3 , оскільки за наявності вказаного діагнозу при погіршенні самопочуття і у стані стресу остання може втратити свідомість. Необхідні ліки знаходяться в будинку ОСОБА_3 , яку доглядають ОСОБА_1 з дружиною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Поліщука Р. А., пояснення свідка ОСОБА_5 , суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9.«а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу на підтвердження вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 «а» ПДР України додано акт огляду на стан сп`яніння, здійснений поліцейським на місці зупинки, роздрукований протокол приладу «Drager» з результатом - 0.38% етилового спирту (а. с. 4, 5).

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 25.08.2025 він алкогольних напоїв не вживав, фактично спиртне вживав напередодні ввечері на хрестинах. Його теща ОСОБА_3 тимчасово перебувала за місцем його проживання по АДРЕСА_1 . 25.08.2025, близько 10 год., він був змушений керувати транспортним засобом, оскільки у його тещі ОСОБА_3 на тлі сильного стресу різко загострилася аддісонова хвороба, вона опинилися в критичному стані, у неї почалися ознаки гіпоглікемії, тремор, падіння артеріального тиску, і їй терміново потрібно було прийняти ліки, які знаходилися в неї вдома за адресою вул. Вишнева, 144. Таке погіршення здоров`я у ОСОБА_3 було викликане тим, що неподалік упав ворожий безпілотний літальний апарат типу «Шахед». Від удару ймовірного боєприпасу утворилася паніка у дворі стояв сильний запах пального, чути було дзвін уламків, а вибухотехніки, які прибули першими, повідомили про реальну небезпеку вибуху та наказали всім мешканцям терміново покинути територію. Після його зупинки працівниками поліції, проходження ним огляду на стан сп`яніння та надання ним пояснень працівникам поліції, за кермо його автомобіля був запрошений сусід, який відвіз його тещу до місця її проживання, він разом із працівниками поліції на їх службовому автомобілі супроводжували його автомобіль до будинку тещі, куди він викликав по телефону медичну сестру, яка зробила тещі необхідну ін`єкцію.

Пояснення ОСОБА_1 є послідовними, узгоджуються із відеозаписами бодікамер поліцейських, які здійснені відповідно до вимог ст. 266 КУпАП (диски а.с.13) та з поясненнями свідка ОСОБА_5 .

Так, згідно відеозаписів, водій ОСОБА_1 був зупинений 25.08.2025 о 10.07.54 в с. Станіславчик по вул. Садовій працівниками поліції, яким він пояснив, що везе хвору тещу додому. Після зупинки зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння о 10:13:58, проходження огляду на стан сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов з результатом 0.38 % (10:31:18). Працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування та запросили сусіда для того, щоб той сів за кермо ОСОБА_1 та о 10:39 той в супроводі працівників поліції разом з ОСОБА_1 відвіз ОСОБА_3 до місця її проживання.

Наявною у справі випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3237-1456 КНП «Ставищенська лікарня» від 01.09.2025 та консультаційним висновком спеціаліста КНП «Ставищенська лікарня» від 24.09.2025 підтверджено, що ОСОБА_3 хворіє на хронічну надниркову недостатність, важка форма, субкомпенсація. Аддісонічні кризи (часті рецедиви останній 28.08.25р). ХОЗЛ II ст., фаза інфекційного загострення. Емфізема легень. Дифузний пневмосклероз. ДН ІІcт., Цукровий діабет, 2 тип, cт. субкомпенсації. Хронічний пієлонефрит, латентний перебіг (а. с. 41, 42).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює медичною сестрою в Красилівській гімназії, 25 серпня 2025 року приблизно об 11 год. їй зателефонував ОСОБА_1 з проханням терміново зробити ін`єкцію його тещі ОСОБА_3 .. Вона відразу прибула до місця проживання ОСОБА_3 та зробила їй внутрішньовенну ін`єкцію препарату «Картизон АЦЕТАТ», так як остання хворіє на хворобу ОСОБА_6 важкого ступеня та вказана ін`єкція їй була життєво необхідна. Вона постійно за викликом робить такі ін`єкції ОСОБА_3 , оскільки за наявності вказаного діагнозу при погіршенні самопочуття і у стані стресу остання може втратити свідомість. Необхідні ліки знаходяться в будинку ОСОБА_3 , яку доглядають ОСОБА_1 з дружиною. ОСОБА_3 їй пояснила, що раптове погіршення її самопочуття було викликане падінням «Шахеда» біля будинку її зятя, де вона перебувала в той момент і повідомленням їх після цього про необхідність покинути небезпечну територію.

Актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів № 381 від 25.08.2025, виданим управлінням вибухотехнічної служби в Київській області ГУ НП підтверджується, що 25.08.2025 року з 12 год. 00 хв. по 12 год. 40 хв. за адресою АДРЕСА_3 було знищено способом підриву вибуховий пристрій надзвичайно небезпечної категорії (а. с. 43).

Відомості вищевказаних пояснень та доказів поза розумним сумнівом свідчать, що ОСОБА_1 дійсно мав невідкладно діяти для надання екстреної медичної допомоги хворій ОСОБА_3 , яка є його тещею (а. с. 37 зв. 60, 61).

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Оцінюючи відомості, які надав ОСОБА_1 , свідок (медична сестра) ОСОБА_5 , дані відеозапису, медичних документів та вищевказаного акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів суд дійшов висновку, що останній, вирішив надати невідкладну медичну допомогу хворій, оскільки від цього залежало її життя, що поза розумним сумнівом свідчить про наявність крайньої необхідності в його діях.

Відповідно до постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Норми Закону щодо крайньої необхідності покликані сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності стану крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Відповідно до приписів ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Приписами ст. 27 Конституції України встановлено обов`язок держави -захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Таким чином Конституція України встановлює, що жодні правовідносини не можуть вважатися ціннішими за життя людини. Питання рятування життя військовослужбовців, зокрема щодо їх найшвидшого доставлення до закладів охорони здоров`я, не охоплюються діяльністю державних чи комунальних структур та підрозділів охорони здоров`я цивільного призначення, а забезпечуються відповідними підрозділами та посадовими особами військового спрямування, тобто самими військовослужбовцями, які мають спеціальний фах, знання та навички, та на яких покладений відповідний обов`язок.

За таких обставин ОСОБА_1 , який їхав на власному транспорті до будинку хворої ОСОБА_3 , де знаходились необхідні ліки та куди була викликана медичний працівник, тобто вчиняв дії, пов`язані із врятуванням життя особи, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, перебуваючи в стані крайньої необхідності, а тому відповідно до вимог ст. ст. 17, 18 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно із п. 4 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Керуючись п. 4 ст. 247, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак