КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/4746/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є .П.,

розглянув апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Оболонського районного суду м. Києва

у складі судді Діденка Є. В.

від 12 серпня 2025 року

у справі № 756/8604/25 Оболонський районний суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

На дану постанову 21.08. 2025 захисник Сіренко М. Ю., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що справа була розглянута поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та не відповідає обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції не було проаналізовано наявні у справі докази, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєних правопорушеннях є необґрунтований.

Вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, в день складання протоколу останній перебував на службі та виконував обов`язок військової служби. Зазначав, що відносно військовослужбовців діє спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Сторона захисту вважає, що встановлений даної нормою порядок працівниками поліції дотриманий не був, а тому процедура огляду, згідно з приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами.

Звертав увагу суду, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначено процесуальної форми.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від захисника Сіренка М. Ю., що діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи через перебування ОСОБА_1 у відрядженні.

Разом з тим, захисник Сіренко М. Ю., що інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу й представляє його інтереси, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи 11 вересня 2025 року, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відсутні підстави для відкладення розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345298 від 29.05.2025 вбачається, що водій ОСОБА_1 29 травня 2025 року о 17 год 05 хв в м. Києві, по вул. Автозаводська, 89 А керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив тим самим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.5 ПДР України, що підтверджується матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Окремим видом адміністративних правопорушень є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 , та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно з частинами 1-3, 5 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню та оглядові. Огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в закладах охорони здоров`я у разі незгоди особи з результатами огляду на місці. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи наявні: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345298 від 29.05.2025, в якому викладені обставини правопорушення, направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на ім`я ОСОБА_1 від 29.05.2025, у якому дані про проведення огляду відсутні; протокол про адміністративне затримання АПЗ18 № 007297, згідно з яким ОСОБА_1 було затримано 29.05.2025 о 17.15 год у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП для припинення правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, і повідомлено командира військової частини; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4845482 від 29.05.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у розмірі штрафу 510 грн., відеозаписом з місця події, на якому зафіксовані обставини правопорушення, а саме зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , його подальше адміністративне затримання і застосування до нього спеціального засобу - кайданок. В подальшому, водію було повідомлено про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, і на вимогу працівника поліції пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що необхідно дочекатись його командира. Після роз`яснення ОСОБА_1 наслідків, поліцейським було складено протокол за фактом відмови від проходження огляду у лікаря-нарколога у приміщенні КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Доводи апеляційної скаргу про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляд, а бажав його пройти в присутності командира не заслуговують на увагу, адже положення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України імперативно встановлює обов`язок водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Невиконання цього обов`язку утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду. Для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотиви відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння не мають юридичного значення. Достатньо самого факту зафіксованої у встановленому порядку відмови від виконання законної вимоги уповноваженої особи. Це обумовлено формальним складом правопорушення, метою забезпечення безпеки дорожнього руху та відсутністю відповідних винятків у законодавстві.

Стала судова практика та системний аналіз статті 266 КУпАП підтверджують, що така відмова не обмежується виключно прямою (вербальною) заявою про незгоду. Вона охоплює також випадки фактичного ухилення або кваліфікованої бездіяльності водія. Будь-яка пасивна поведінка - мовчазне ігнорування законних вимог поліцейського, навмисне затягування часу, висунення необґрунтованих вимог чи відмова виконувати процесуальні дії (наприклад, вийти з транспортного засобу, надати необхідні біологічні зразки, слідувати до медичного закладу) - якщо вона призводить до неможливості завершити процедуру огляду у встановлений законодавством термін (зокрема, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав, як того вимагає частина 4 статті 266 КУпАП), юридично кваліфікується як відмова. Таке ухилення визнається закінченим адміністративним правопорушенням, оскільки воно фактично і свідомо перешкоджає реалізації державної функції щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, за що настає адміністративна відповідальність, тотожна відповідальності за керування у стані сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець, міг бути підданий огляду тільки посадовими особами Збройних Сил з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, суд відхиляє, оскільки відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення передбачені статтею 130 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати виключно уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Апеляційний суд звертає увагу, що від підпису в протоколі та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено у протоколі серії ЕПР1 № 345298 від 29.05.2025. Таким чином, він свідомо ухилився від реалізації свого права на фіксацію власної позиції як водія безпосередньо під час складання протоколу. Законодавство надає особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, важливе право відобразити у ньому свої пояснення, зауваження та доводи. У даній ситуації, ОСОБА_1 міг б використати це право для заперечення факту перебування у стані наркотичного сп`яніння; вказівки на порушення процедури з боку поліцейських (наприклад, нероз`яснення прав, ненадання вибору огляду у медичному закладі першочергово, безпідставна зупинка тощо); пояснення причин відмови від проходження огляду на місці, якщо це було зумовлено недовірою до приладу чи вимогою огляду виключно у медичному закладі; або висловлення інших зауважень щодо обставин події. Знехтування цим правом на момент складання протоколу, незважаючи на надану можливість, призвело до того, що його позиція як водія не була належним чином зафіксована у первинному процесуальному документі.

Натомість, у матеріалах справи зафіксовано лише факт його відмови від таких дій. Це створює враження непослідовності у його доводах, викладених у апеляційній скарзі, оскільки первинна можливість спростувати обставини або вказати на порушення була ним проігнорована.

З точки зору принципу «поза розумним сумнівом» (in dubio pro reo), відмова ОСОБА_1 від надання пояснень та підпису протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП на момент його складання має суттєве значення. Цей принцип вимагає, щоб усі обґрунтовані сумніви щодо винуватості особи тлумачилися на його користь. Проте, відсутність пояснень або заперечень безпосередньо у момент фіксації правопорушення не створює автоматично розумного сумніву щодо достовірності складеного протоколу чи інших доказів.

Фактично, коли особі надається можливість висловити свою позицію, надати зауваження до дій поліцейських, заперечити факт керування або вказати на будь-які порушення процедури саме у первинному процесуальному документі (протоколі), і вона цією можливістю не користується, це позбавляє її доводи, висловлені пізніше (наприклад, в апеляційній скарзі), належного первинного підкріплення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність. Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова