Справа № 3/593/224/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"07" жовтня 2025 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296861 від 11 квітня 2025 року вбачається, що «11.04.2025 року о 00:26 по вул.Лепких м.Бережани водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARCE 0218 результат якого становив 1,15 ‰ проміле».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Подав клопотання про закриття провадження усправі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивував тим, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений незаконно, безпідставно та з грубим порушенням його прав. Вказує, що відповідно до положень п.п.2, 3 Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Вказаними вимогами законодавець чітко визначає, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння можливий лише за умов встановлення факту реальної наявності у останнього ознак алкогольного сп`яніння, передбачених інструкцією №1452/735. Водії, ознаки алкогольного сп`яніння яких не встановлені належним чином або нічим не підтвердженні, не підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно Інструкції №1452/735. У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено, що поліцейським у нього виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, хоча у протоколі будь-яких, в тому числі цієї ознаки алкогольного сп`яніння не зазначено, а лише вказано, що він керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що результат його огляду на стан алкогольного сп яніння, отриманий працівниками поліції протиправно, у зв`язку з чим не може бути допустимим доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідно до п.10 розділу II Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Роздруківка із спеціального технічного засобу, в даному конкретному випадку пристрою «газоаналізатор Alcotest Drager 6810 ARCE 0218» (згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, наявного в матеріалах справи) цілком може бути фіксацією результатів останнього. У наявній роздруківці з «газоаналізатор Alcotest Drager» зазначено годину 00:31, в той час як на відеозаписах о тій годині він лише почав проходити огляд. Відтак вважає, що роздруківка із газоаналізатора «Alcotest 6810 № ARCE-0218» не може бути допустимими та належними доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Причина зупинки його автомобіля є невідомою, оскільки працівники поліції запитали його: «Звідки їдете? Що перевозите в багажнику?». Однак така причина зупинки не передбачена законом. Відтак вважає, що працівник поліції незаконно проводив процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже жодного правопорушення передбаченого ст. 35 Закону України «Про національну поліції» він не порушив. Протокол не може бути належним та допустимим доказом у цій справі, а працівниками поліції не надано доказів того, що на момент оголошення пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, він був притягнений до адміністративної відповідальності за будь-яке правопорушення, а за відсутності доказів наявності підстави для законної зупинки транспортного засобу, подальший огляд або пропозиція такого огляду є протиправними. Окрім цього, ніхто із працівників поліції не роз`яснив прав, гарантованих йому КУпАП та Конституцією України, під час складання протоколу. Зокрема, ніхто із працівників поліції не роз`яснив, що він має право залучити адвоката, ніхто не роз`яснив що він може заявляти клопотання, ніхто з працівників поліції не зазначив, що він може відмовитися давати будь-які пояснення, в тому числі письмові, і т.д. Про права було роз`яснено, коли працівник поліції зачитував протокол і давав його на підпис. А тому він вважає, що працівники поліції грубо порушили порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення та його права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням права на захист особи. Враховуючи вищевикладене, вважає, що жодних належних та допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає. А сам протокол про адміністративне правопорушення, складений із порушенням процедури його складання, не може бути беззаперечним доказом його винуватості.

Суд вважає за можливе розглянути справу й прийняти рішення, виходячи із наявних у справі доказів.

Дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Так, згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі й за ст.130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст.251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/73- затверджена «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція №1452/735).

Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок №1103).

Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 затверджена «Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» (далі - Інструкція №1026).

Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема ст.ст. 251, 254, 255, 256, 265, 265-1, 266, 268 КУпАП та іншими, передбачено порядок складання працівниками поліції протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі за ст. 130 КУпАП, а також вимоги до таких протоколів та до дій працівників поліції.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено перелік підстав для зупинки транспортного засобу, а саме:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Однак, як вбачається із переглянутих судом відеозаписів, поліцейські, зупинивши транспортний засіб ОСОБА_1 , не повідомили йому про причину його зупинки.

Відповідно до положень п.п. 2, 3 Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, вказаними вимогами законодавець чітко визначає, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння можливий лише за умов встановлення факту реальної наявності у останнього ознак алкогольного сп`яніння, передбачених інструкцією №1452/735.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено, що поліцейським у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота. Поряд з цим, у протоколі серії ЕПР1 №296861 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не зазначено, вказано лише вказано, що ОСОБА_1 керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.10 розділу II Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

У наявній роздруківці з газоаналізатора Alcotest Drager зазначено годину 00:31. Як вбачається із відеозаписів, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був отриманий в 00:31:56 годині 11 квітня 2025 року.

Із відеозапису теж вбачається, що після огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейський не запитав чи погоджується він із результатом такого огляду, та у випадку незгоди, не запропонував пройти ОСОБА_1 такий огляд у медичному закладі.

З огляду на наведене, суд вважає недопустимими та неналежними доказами роздруківку із газоаналізатора «Alcotest 6810 № ARCE-0218».

Інших доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого протиправного діяння, суд приходить до висновку про недоведеність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко