Провадження №: 3/336/4898/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,з участю особи,який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисника адвоката Немерюка О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення , передбачене ст. 124 КУАП, у відношенні ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,фізична особа-підприємець,-

встановила:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 422042 від 13.08.2025 року, складеного поліцейським УПП в Запорізькій області Ренгевичем І.О.,13.08.2025 р.о 17.10 год. водій ОСОБА_1 ,керуючи транспортним засобом марки TOYOTA моделі AURIS державний номер НОМЕР_1 , при виїзді з дворової території не надав дорогу мотоциклу марки KAWASAKI моделі ЕХ 650ЕС державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вулиці Магістральна, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив пункт 10.2. Правил дорожнього руху Інші порушення Правил дорожнього руху, порушення правил виїзду на дорогу з житлової зони, дворів, стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 заявив,що вважає себе невинуватим у ДТП.Згідно наданих пояснень , ОСОБА_1 зазначив, що 13 серпня 2025 року ,керуючи транспортним засобом марки TOYOTA моделі AURIS державний номер НОМЕР_1 ,він виїздив з дворової території кварталу на проїзну частину -вулицю Магістральна, далі він мав намір рухатися в сторону вулиці Виробнича і для цього йому потрібно було перетнути смугу зустрічного руху транспортних засобів. Подивившись наліво і не побачивши перешкод, продовжив рух на проїзну частину вул.Магістральної,після чого подивився направо, побачив транспортний засіб, що рухався потрібною йому смугою руху від світлофору, розташованого поруч з зупинкою громадського транспорту Автострада, і вирішив його пропустити, затримавшись на 5-10 секунд на полосі зустрічного руху, розраховуючи, що не створює ні для кого перешкод для руху. Пропустивши транспортний засіб, він продовжив рух і майже виїхав на потрібну йому смугу,почув звук удару та відчув удар в заднє ліве колесо, після чого зупинився. Вийшовши зі свого транспортного засобу, ОСОБА_1 побачив, що відбулося зіткнення його транспортного засобу з мотоциклом марки KAWASAKI моделі EX 650ЕС державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , хоча від краю дороги до місця зіткнення було 4 метра. Механізм зіткнення описати не може,момент виникнення небезпеки для руху зазначити не може,швидкості руху крованого ним автомобіля та мотоциклу перед зіткненням вказати не може,відстані між транспортними засобами перед виїздом на проїзну частину вул.Магістральної визначити не може,тому що мотоциклу до зіткнення на проїзній частині не бачив,відреагував вже на звук удару.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих причин.

Під час розгляду справи захисником ОСОБА_1 адвокатом Немерюком О.А.заявлено клопотання про призначення у справі комплексної автотехнічної та дорожньо-технічної судової експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначає,що відповідно до інформації Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 28 серпня 2025 року № Д-1048/41/32/01-2025, працівниками УПП в Запорізькій області було обстежено ділянку вулично-шляхової мережі за адресою вулиця Магістральна в м. Запоріжжя, де сталася дорожньо-транспортна пригода, за результатами обстеження ділянку визнано з порушенням вимог пункту 5.12.21 ДСТУ 3587-2022 р.

Вважає,що за таких обставин дії ОСОБА_1 під час дорожньо- транспортної пригоди працівниками патрульної поліції були кваліфіковані невірно, оскільки не враховували стану ділянки дороги, на якій сталося дорожньо-транспортна пригода, та фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Підтримавши заявлене захисником клопотання, ОСОБА_1 також зазначив,що поза увагою працівників поліції залишився той факт,що мотоцикл під керуванням ОСОБА_2 ймовірно рухався на дуже великій швидкості,майже по середині проїзної частини,тому водій мотоцикла ,порушуючи ПДР,не зміг адекватно відреагувати на дорожню обстановку,однак його діям працівниками поліції не надана відповідна правова оцінка.

При вирішенні клопотання суддя керується наступним.

Як випливає із ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону. Кожна людина при визначенні його громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і неупередженим судом.

Обов`язком суду є забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Правопорушення,за яке ОСОБА_1 притягується до відповідальності ( ст. 124 КУпАП) ,з урахуванням практики Європейського суду з прав людини («тест Енгеля») є видом відповідальності,який відповідно до цілей Конвенції вважається кримінальним.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст.9 Конституції України,ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод.(далі - Конвенція).

Таким чином, з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю.

З наведеного витікає,що рішення суду буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою,суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом»,який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду,виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Подібне роз`яснення зазначеного принципу надає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини,зокрема,у п.54 рішення від 06.12.2007 р.у справі «Козинець проти України».

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів,вантажу,автомобільних доріг,вулиць.залізничних переїздів,дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа,відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення,не визнає винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та винуватцем ДТП за вказаних у протоколі обставин вважає іншого учасника ДТП,якого залучено до справи потерпілим,без надання правової оцінки його діям,що на думку ОСОБА_1 ,перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП.

Враховуючи,що відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не складався,надати правову оцінку його діям як обставину,що необхідно врахувати при розгляді справи відносно ОСОБА_1 , можливо лише після проведення експертизи,що є підставою для задоволення клопотання в частині призначення по справі інженерно-транспортної експертизи для встановлення механізму ДТП та відповідності дій водіїв ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху.

Водночас,суддя не встановив підстав для призначення у справі судової дорожньо-технічної експертизи,оскільки для прийняття рішення у даній справі немає потреби з`ясовувати експертним шляхом ті питання,які є предметом даного виду експертизи,з урахуванням меж судового розгляду справи.

Захисником при розгляді клопотання про призначення експертизи запропоновано вказати експерту про встановлення вихідних даних для проведення експертизи з матеріалів справи про адміністративне правопорушення,інші відомості у розпорядженні суду відсутні.

Підсумовуючи наведене,суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання та призначити по справі судову інженерно-транспортну експертизу за обставинами ДТП.

Керуючись ст.ст. 246, 251, 273 КУПАП,суддя-

постановила:

Клопотання захисника задовольнити частково.

Призначити по справі судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю дослідження обставин ДТП, на вирішення якої поставити наступні запитання:

-Чи відповідали дії водія ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху?

-Чи були з технічної точки зору дії водія ОСОБА_1 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

-Чи відповідали дії водія ОСОБА_2 технічним вимогам Правил дорожнього руху?

-Чи були з технічної точки зору дії водія ОСОБА_2 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

Проведення експертизи доручити ДНІПРОПЕТРОВСЬКОМУ НАУКОВО-ДОСЛІДНОМУ ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ (49000, Україна, місто Дніпро, вулиця Січеславська набережна, будинок 17, офіс 801).

Надати експерту для проведення судової експертизи матеріали справи про адміністративне правопорушення № 336/7979/25 провадження № 3/336/4898/25.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України.

Згідно Закону України «Про судову експертизу» провести її за рахунок держави.

По закінченню експертизи матеріали справи та висновки експерта направити до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Постанова не оскаржується.

Суддя Галущенко Ю.А.