Справа №461/7760/25
Провадження №3/461/2719/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., з участю представника митниці Лубоцького Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Луганської області, місце проживання АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 25.03.2024, орган видачі 8013, запис 365,

за ч. 3 ст. 471 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

04.07.2025 у пункт пропуску «Рава-Руська Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці у напрямку «в`їзд в Україну» смугою руху зелений коридор в`їхав транспортний засіб марки «SKODA KODIAQ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням громадянки України ОСОБА_1 . Формою проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 обрала канал позначений символом зеленого кольору «зелений коридор».

Під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу (акт митного огляду UA209060/2025/005193 від 04.07.2025) серед особистих речей, без ознак приховування, виявлено твір мистецтва: «Ікона Богородиця «Одигітрія» виконана технікою кольорового друку на металевій пластині, яка прикріплена на дерев`яну основу розміром НОМЕР_3 ,5 см. Ікона має потертості і втрати фарбового шару».

У своїх письмових поясненнях громадянка України ОСОБА_1 вказаний твір мистецтва (ікону) визнала своєю власністю. Жодних документів, які б підтверджували факт придбання, походження, а також документи, які були б підставою для пропуску вказаного твору мистецтва через митний кордон України не надавалися.

З метою перевірки законності переміщення через митний кордон України вказаного твору мистецтва, Львівською митницею листом від 11.07.2025 №20/20-01/14/18061 його була скеровано для проведення дослідження до Волинського краєзнавчого музею.

Відповідно до висновку первинної державної експертизи культурних цінностей №312 від 21.07.2025 (вх. митниці №27653/14/20 від 04.08.2025), надана на дослідження ікона є оригінальним твором сакрального мистецтва, створеним в кінці XIX - на початку ХХ століття і має історико-культурну цінність. Крім цього, вказаний твір підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року №1068-XIV (далі - Закон). Оціночна вартість ікони становить 1000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 не заявила митному органу за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які переміщуються через митний кордон України, у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор») і які підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи.

Про судове засідання 25.09.2025 року ОСОБА_1 була повідомлена митними органами шляхом надіслання їй другого примірника протоколу про порушення митних правил, в якому вказана дата та час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Ч.10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Про судове засідання 16.10.2025 року ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки. Згідно з інформацією поштового відстеження лист не вручено у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини зазначається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» передбачено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник Львівськоїмитниці в судовому засіданні просив ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України та застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 471 МК України.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Згідно з ч.5 ст. 366 МК України, обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 6 статті 366 Митного кодексу України громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 6 статті 372 Митного кодексу України, тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів. які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 №1068-XIV передбачає, що контроль за вивезенням, ввезенням і поверненням культурних цінностей здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Статтею 21 Закону передбачено, що культурні цінності, що ввозяться в Україну, підлягають реєстрації в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері ввезення, вивезення та повернення культурних цінностей, Міністерством юстиції України разом з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 1.6. «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 №258, вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України.

Жодних документів, які б підтверджували факт придбання, походження, а також документи, які були б підставою для пропуску вказаного твору мистецтва через митний кордон України, ОСОБА_1 не надала.

Факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил; копією контрольного талону; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; висновком первинної державної експертизи культурних цінностей № 312 від 21.07.2025; описом предметів; службовою та доповідною записками.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення за межі митної території України та які переміщуються громадянами.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, суд приходить до висновку, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст.471 МК України.

Товари, що були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягають конфіскації в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат на зберігання на складі митниці, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути суму витрат за зберігання товарів в розмірі 28,63 грн.

Керуючись ст.471 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №1203/UA209000/2025 від 18.08.2025 р. товар - конфіскувати в дохід держави та передати Волинському краєзнавчому музею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 28,63 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко