Справа № 553/1083/25
Провадження № 3/553/354/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.10.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., за участю: секретаря судових засідань - Макаренка Я.В., представника Полтавської митниці - Романенко Т.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Тростянчук Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полтавської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Волинській області, є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною 2 статті 483 Митного кодексу України,-

в с т а н о в и в:

Полтавською митницею проводилась перевірка законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів на адресу військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

В ході проведення перевірки встановлений факт ввезення 25.09.2022 громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 через пункт пропуску «Краківець - Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці як гуманітарної допомоги.

Як підставу для ввезення на митну територію України автомобіля «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_1 серед інших документів, надано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022, де в розділі 6 «Отримувач» вказано військова частина НОМЕР_2 та лист військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2022 № 370/241, згідно з яким зазначений транспортний засіб призначений як гуманітарна допомога.

В ході проведення відповідних перевірочних заходів на адресу Полтавської митниці надійшов лист військової частини НОМЕР_2 від 16.01.2025 № 370/490 (вх. № 379/8.2 від 24.01.2025), яким митницю повідомлено, що лист від 24.09.2022 № 370/241 щодо ввезення як гуманітарної допомоги автомобіля «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 не підписувався та не реєструвався; зазначений автомобіль на адресу військової частини НОМЕР_2 не надходив; інформація про будь-які взаємовідносини з громадянином ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 відсутня.

Згідно з службовою запискою управління контролю та адміністрування митних платежів Полтавської митниці від 28.01.2025 № 15/15-01/665 вартість подібного транспортного засобу «HYUNDAI TERRACAN» 2003 року виготовлення станом на 25.09.2022 становить 133 484,16 грн.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар: автомобіль «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , шляхом подання до митного органу, як підставу для переміщення товарів документів: декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022, та лист військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2022 № 370/241, що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Відповідно до інформації наявної у базі даних модуля «Провадження в справах про порушення митних правил» автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" Держмитслужби встановлено, що громадянина України ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 483 Митного кодексу України у справах про порушення митних правил від 04.04.2024 №№ 0046/80600/2024, 0047/80600/2024, 0048/80600/2024, а також згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Полтавського апеляційного суду від 23.01.2025 справі № 553/1574/24 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу (постанова набрала законної сили 23.01.2025).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2 ст. 483 МК України.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Тростянчук Т.В., 17.04.2025 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 25.09.2022 ОСОБА_1 ввозився на митну територію України автомобіль «Хюндай Терракан», кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , через пункт пропуску "Краківець - Корчова" митного поста «Краковець» Львівської митниці як гуманітарної допомоги. ОСОБА_1 серед інших документів, надано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022, де в розділі 6 « Отримувач» вказано А0307 та лист військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2022 № 370/241, згідно з яким зазначений транспортний засіб призначений як гуманітарна допомога.

Ввезення вказаного автомобіля як гуманітарної допомоги здійснювалося на підставі домовленості із Благодійним фондом «Донейт ІН ЮА» на підставі Звернення начальника штаба - заступника начальника військової частини НОМЕР_2 (додається).

ОСОБА_1 вказаний автомобіль було передано Благодійному фонту «Донейт ІН ЮА». 11.10.2022 директором фонду вказаний автомобіль було передано отримувачу - військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується актом приймання-передачі майна підписаного та скріпленого печатками сторін БО «Донейт ІН ЮА» та отримувачем ОСОБА_2 .

У зв`язку з наведеним, твердження митного органу, що транспортний запит не дійшов до отримувача спростовується вищенаведеним доказом та пояснює відповідь військової частини, про те, що громадянин ОСОБА_1 їм не відомий. Оскільки відповідні домовленості про доставку вказаного автомобіля військова частина вела з Благодійним фондом «Донейт ІН ЮА».

У відповідь на адвокатський запит ВСП ЗСУ повідомили, що автомобіль "Хюндай Терракан", кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , внесений до бази даних Уніфікованої електронно - облікової системи зареєстрованих транспортних засобів ЗСУ спеціального призначення та зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_6 ( АДРЕСА_3 ).

Враховуючи вище наведені обставини, які свідчать, що автомобіль «Хюндай Терракан», кузов НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , був переданий за належністю і на час звернення до ВСП ЗСУ зареєстрований у базі даних Уніфікованої електронно-облікової системи зареєстрованих транспортних засобів ЗСУ спеціального призначення та значиться за військовою частиною НОМЕР_6 ( АДРЕСА_3 ), то спростовуються факти наведені в протоколі про те, що громадянином ОСОБА_1 було ввезення вказаного транспортного засобу на підставі неправдивих документів. У зв`язку з наведеним, за умови спростування фактів зафіксованих у протоколі про порушення митних правил №0021/UA806000/2025 від 13 лютого 2025 року, то у діях громадянина ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст.483 МК УКраїни.

Щодо строків притягнення особи до відповідальності. Ввезення транспортного засобу «Хюндай Терракан», кузов НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , в Україну здійснювалося 25.09.2022. Декларування вказаного транспортного засобу відбулося 25.09.2022. Таким чином, митному органу з 25.09.2022 відомо про декларування та надані відповідні документи для здійснення декларування транспортного засобу як гуманітарної допомоги. З протоколу про порушення митних правил №0021/UA806000/2025 від 13 лютого 2025 року вбачається що митному органу відома дата подання декларації та відповідних документів для розмитнення транспортного засобу та в ході перевірки встановлено факти викладені в протоколі. За таких обставин, враховуючи, що про вказані факти митному органу відомо ще з 2022 року, то строк, визначений ч. 1 ст. 467 МК України для накладання адмінстягнення, сплив.

Представник Полтавської митниці Романенко Т.М. 15.05.2025 подала до суду заперечення на клопотання про закриття провадження у адміністративній справі № 553/1083/25. На обґрунтування клопотання зазначено, що Полтавська митниця висновки та вимоги, зазначені в клопотанні адвоката Тростянчук Т.В. від 17.04.2025 вважає безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

По даній справі встановлено, що як підставу для ввезення на митну територію України автомобіля HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_1 надано наступні документи: декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022, де в розділах 6 «Отримувач» вказано вказано військову частину НОМЕР_2 ; в розділах 3 «Марка машини», 4 «Номер машини, 9 «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб: HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с.19); лист військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2022 № 370/241, де зазначено цільове призначення даного автомобіля для виконання бойових завдань особового складу військової частини НОМЕР_9 . При цьому, в графі 1 вказаної декларації ОСОБА_1 вказав себе як декларанта і безпосередньо заповнив декларацію та власним підписом засвідчив достовірність викладених у ній відомостей, у зв`язку з чим саме він є декларантом в розумінні п.8 ч.1 ст.4 МК України та має нести відповідальність згідно з митним законодавством України. Відповідно саме громадянин ОСОБА_1 є відповідальною особою за переміщення даного автомобіля через митний кордон України та його декларування у встановленому на той час порядку.

В ході проведення відповідних перевірочних заходів на адресу Полтавської митниці надійшов лист військової частини НОМЕР_2 від 16.01.2025 № 370/490 (вх. № 379/8.2 від 24.01.2025), яким митницю повідомлено, що лист від 24.09.2022 № 370/241 щодо ввезення як гуманітарної допомоги автомобіля «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 не підписувався та не реєструвався; зазначений автомобіль на адресу військової частини НОМЕР_2 не надходив; інформація про будь-які взаємовідносини з громадянином ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 відсутня.

Також до початку провадження по справі в матеріалах були наявні пояснення гр. України ОСОБА_1 від 10.02.2025 (вх. № ПМ 708/10 від 12.02.2025), відповідно до яких він повідомив що передав автомобіль «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 на благодійний фонд «Донейт ін юа» директору ОСОБА_3 , та долучив до пояснень акт прийомупередачі від 11.10.2022. Під час здійснення провадження у справі було підготовлено запит від 24.02.2025 № 7.23-1/20-02/8.2/810 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою перевірки факту отримання військовою частиною НОМЕР_2 або іншою військовою установою Збройних Сил України від громадянина ОСОБА_1 , чи від інших осіб транспортного засобу «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , на безоплатній основі як гуманітарну допомогу та отримано відповідь, від 28.02.2025 № 819/1930/бдр, відповідно до якої встановлений факт передачі даного автомобіля через благодійну організацію «Благодійний Фонд «ДОНЕЙТ ІН ЮА» згідно акту прийому-передачі майна від 05.11.2022, підписаного з боку військової частини НОМЕР_6 в особі командира ОСОБА_4 та зареєстрована з військовим номером транспортного засобу НОМЕР_10 .

Тобто ОСОБА_1 є дієздатною особою і він усвідомлював, що після передачі даного автомобіля благодійній організації «Благодійний Фонд «ДОНЕЙТ ІН ЮА» в особі ОСОБА_3 - в подальшому даним автомобілем можуть безпідставно розпоряджувались інші особи, які документально не мали жодного відношення до переміщення зазначеного транспортного засобу на митну територію України та його доставки на адресу одержувача - військової частини НОМЕР_2 . Захисником не враховано, що громадянин України ОСОБА_1 безпідставно передав даний автомобіль благодійній організації «Благодійний Фонд «ДОНЕЙТ ІН ЮА» в особі ОСОБА_3 і відповідно військова частина НОМЕР_6 станом на дату ввезення даного автомобіля на митну територію України не мали жодного відношення до даного автомобіля, оскільки згідно листа від 24.09.2022 № 370/241 даний транспортний засіб був переміщений для іншого одержувача - військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, дані докази додатково встановлюють, що громадянин ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар: автомобіль «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , шляхом подання до митного органу, як підставу для переміщення товарів документів, а саме: декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022, та лист військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2022 № 370/241, що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил за ч.2 ст.483 МК України у сукупності підтверджується відомостями з наступних документів, а саме: протокол про порушення митних правил № 0021/UA806000/2025 від 13.02.2025 (а.с. 3-6), копія декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022 (а.с.19), копія листа військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2022 № 370/241 (а.с.21), лист військової частини НОМЕР_2 від 16.01.2025 № 370/490. Отже, захисник безпідставно вважає датою виявлення даного правопорушення є 25.09.2022, оскільки дана дата лише встановлює коли вищевказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України. Матеріали справи № 553/1083/25 направлені на судовий розгляд 19.03.2025 і з урахуванням вимог, передбачених ч.1 ст. 467 МК України, на даний час строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не закінчився.

На підставі вищевикладеного, просить суд клопотання від 17.04.2025 адвоката Тростянчук Т.В. в інтересах громадянина громадянина України ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 553/1083/25 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без задоволення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про його обізнаність про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомила також захисник.

Відповідно до ст. 526 МК України, судом прийнято рішення про можливість провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Тростянчук Т.В. вказала на відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та наявність підстав, зазначених у клопотанні про закриття провадження у справах.

Представниця митниці Романенко Т.М. у судовому засідання зазначила, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміновано. В матеріалах справи наявні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушень митних правил.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, представника митниці, дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про таке.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості вчинені особою, яка протягом року притягувалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 483 МК України не мають значення мотив і мета їх вчинення, а також те чи настали від цього шкідливі наслідки.

Як роз`яснено у п. п. 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 №8 (зі змінами), незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Судом встановлено, що автомобіль марки «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , ввезено на територію України на підставі Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.092022, заповнено та підписано ОСОБА_1 , витягу з АСМО. (а. с. 19, 22)

Відповідно Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022 у графі «Отримувач» зазначено в/ч НОМЕР_2 ; у графі «Фактичне місце призначення розвантаження вантажу» вказано «м. Львів», у графі "Вид допомоги" зазначено транспортний засіб: "автомобіль KMHNM81XP3U108657" (а. с. 19).

Згідно наданої відповіді від 16.01.2025 № 370/490 заступника командира військової частини НОМЕР_11 полковника ОСОБА_5 інформація про будь-які взаємовідносини з громадянином ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 відсутня, лист щодо очікування гуманітарної допомоги транспортного засобу «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , військовою частиною не складався, не підписувався та не реєструвався у військовій частині НОМЕР_2 , станом на 15.01.2025 транспортний засіб «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , на обліку ЗСУ не перебуває та документи на постановку його на облік у військових частинах (установах) ЗСУ не надходили. (а. с. 25)

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.

Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо).

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Отже, ОСОБА_1 було вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля марки «HYUNDAI TERRACAN», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , шляхом подання до митного органу, як підстави для переміщення товарів документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022, що містить неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Протокол про порушення митних правил є документом, що засвідчує факт вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст. 251 КУпАП.

Доводи захисника суд розцінює як позицію захисту, направлену на ухилення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Надані ОСОБА_1 акти приймання-передачі майна від 11.10.2022 про передачу транспортного засобу до в/ч НОМЕР_2 , в особі ОСОБА_2 , директором БО "Благодійний Фонд "ДОНЕЙТ ІН ЮА" ОСОБА_3 , від 05.11.2022 про передачу транспортного засобу до в/ч НОМЕР_6 , в особі командира в/ч ОСОБА_4 , директором БО "Благодійний Фонд "ДОНЕЙТ ІН ЮА" ОСОБА_3 , додатково підтверджують, що громадянином ОСОБА_1 при переміщенні даних транспортних засобів у декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 25.09.2022 заявлені неправдиві відомості щодо одержувача, оскільки інформація в розділі 6 «Отримувач» вказано "в/ч НОМЕР_2 ", що не відповідає дійсності.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Поряд з цим, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха поти Іспанії», параграфи 29-30) Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при судовому розгляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 483 МК України, оскільки відповідно до інформації наявної у базі даних модуля «Провадження в справах про порушення митних правил» автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" Держмитслужби встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 483 Митного кодексу України у справах про порушення митних правил від 04.04.2024 №№ 0046/80600/2024, 0047/80600/2024, 0048/80600/2024, а також згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Полтавського апеляційного суду від 23.01.2025 справі № 553/1574/24 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу (постанова набрала законної сили 23.01.2025).

Згідно з наявними у матеріалах справи доказами, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України 25.09.2022.

Отже, суд вважає, що оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, тому його дії за ч. 2 ст. 483 МК України кваліфіковані неправильно.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 вказав, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 483 МК України дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України або статтею 482 цього Кодексу. Проте як було встановлено вище на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не був особою, яка притягувалася до адміністративної відповідальності за зазначеними статтями.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 483 МК України на ч. 1 ст. 483 МК України. Перекваліфікація дій не порушує права останнього та не погіршує його становище.

Щодо клопотання представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тростянчук Т.В. про закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

З наведеного вбачається, що строки накладення адміністративного стягнення розпочинаються не з моменту вчинення відповідного правопорушення, а з моменту його виявлення.

У цій справі такий строк фактично починається з дати отримання митним органом (24.01.2025) повідомлення військової частини НОМЕР_2 від 16.01.2025, тобто він не минув та не закінчився.

Відтак, суд відхиляє наведені доводи сторони захисту та підстав для закриття провадження в справі не вбачає.

Згідно протоколу № 0021/UA806000/2025 від 13.02.2025 у ОСОБА_1 вищевказаний автомобіль не вилучався, згідно службової записки управління управління контролю та адміністрування митних платежів Полтавської митниці від 28.01.2025 № 15/15-01/665 вартість подібного транспортного засобу «HYUNDAI TERRACAN», 2003 р.в., станом на 25.09.2022, становить 133 484,16 грн.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості предметів порушення митних правил, що становить 66 742,08 грн без конфіскації транспортного засобу, так як місце його знаходження не встановлено, що матиме достатній профілактичний вплив та дозволить запобігти вчиненню інших правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 4, 458, 459, 461, 483, 487, 511 МК України, ст.ст. 23, 33, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 50% вартості предметів порушення митних правил, що становить 66 742 (шістдесят шість тисяч сімсот срок дві) грн 08 к., без конфіскації транспортного засобу.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 13.10.2025

Суддя Ю.М. Подмаркова