№ апеляційного провадження: 33/824/4312/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Гулійчука Сергія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Гулійчук С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову та визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_2 . Судом першої інстанції не було взято до уваги надані ним відеозаписи з камер зовнішнього відеоспостереження, які відтворюють подію з різних ракурсів, а також той факт, що водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , на дозволений сигнал світлофора. Натомість суд першої інстанції надав перевагу доводам ОСОБА_2 та відеозапису з відеореєстратора, якого ним при ознайомленні з матеріалами справи виявлено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Гулійчук С.В. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 367809 від 20 червня 2025 року, в якому зазначено, що 20 червня 2025 року о 15 год. 56 хв. в м. Києві по бульвару Тараса Шевченка, 62, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив виїзд на регульоване перехрестя, на якому утворився затор, що створило перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 16.4. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення було долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 червня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4, 5, 6).

Разом з тим, надані суду документи не дають достатніх підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 16.4 Правил дорожнього руху України передбачає, що водіям забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Дорожній затор - стан транспортної мережі, що характеризується істотним зменшенням пропускної спроможності, збільшенням часу на переїзди та подовженням черг, тобто скупчення транспорту, що створює перешкоду рухові.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції вбачали в діях ОСОБА_2 порушення п. 16.4 Правил дорожнього руху України й вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, здійснення виїзду на регульоване перехрестя, на якому утворився затор, що створило перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим здійснено зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом із тим, як вбачається з відеозаписів, наданих суду першої інстанції учасниками ДТП, та досліджених судом апеляційної інстанції, 20 червня 2025 року о 15 год. 56 хв. у м. Києві по бульвару Тараса Шевченка, 62, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив виїзд на регульоване перехрестя, та почав рух на дозволяючий миготливий зелений сигнал світлофора, при цьому, з відеозаписів чітко вбачається, що затору на вказаному перехресті не було, тобто для зазначеного водія не було перешкоди для руху за вказаних обставин, та за відсутності затору, рух автомобіля марки «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , не міг об`єктивно створити перешкоди для руху іншим транспортним засобам. При цьому, п. 16.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, судовий розгляд має провадитися лише в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення.

З цього слідує, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Так, ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_2 та порушення останнім п. 16.4 Правил дорожнього руху України, які б знаходились у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП, що свідчить про недоведеність вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Гулійчука С.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гулійчука Сергія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська