Номер провадження: 33/813/1942/25
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу захисника Гнатюка Дмитра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2025 року

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 06 серпня 2025 року близько 02.27 год, керуючи транспортним засобом ТПХ-ПС, 314807, рухаючись по трасі Н11 Дніпро Миколаїв 241 км с.Михайло-Дарине, в порушення п.12.2 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з перешкодою, а саме диким кабаном, який вибіг на дорогу. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник Гнатюк Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2025 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги судом першої інстанції не було враховано істотні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема: керування ОСОБА_1 транспортним засобом у межах допустимої швидкості, раптову появу дикої тварини на проїзній частині, відсутність попереджувального дорожнього знаку №1.36 «Дикі тварини» на вказаній ділянці місцевості, порушення порядку складання схеми місця ДТП, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та пошкодженням транспортного засобу, а також неможливість запобігти ДТП за таких умов. ОСОБА_1 рухався у межах дозволеної швидкості, при цьому, знаку щодо можливої появи на дорозі диких тварин не було. Тварина вискочила раптово, чого неможливо було передбачити, у тому числі і за відсутності відповідного попереджувального знаку про можливу появу диких тварин на даній ділянці дороги, а тому, зреагувати на появу тварини можливості у нього не було. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів порушення ОСОБА_1 положення ПДР, а посилання в протоколі на порушення пункту 12.2. Правил дорожнього руху є необґрунтованими та сформовані на припущеннях працівника патрульної поліції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Гнатюк Д.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 6ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого 124 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Гнатюка Д.В.

Перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду та таке.

Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водія, фотознімками.

З такими висновками суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується, виходячи з такого.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозиція вказаної норми статті ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.

Обов`язки водіїв та пішоходів, а також технічні вимоги до транспортних засобів регулюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі -Правила).

За п. 1.3 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4).

У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги (п. 12.2).

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші документи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 , у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто поліцейського.

Направляючи до суду матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, правоохоронці долучили до справи такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413903, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 , копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, фотозображення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413903 від 06 серпня 2025 року, складеного поліцейськими відносно ОСОБА_1 убачається, що: «06 серпня 2025 року о 02:27 год в с. Михайло-Ларине, траса Н11 Дніпро-Миколаїв, 247 км, водій керував транспортним засобом «Тойота» днз НОМЕР_1 у темну пору доби не вибравши безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з твариною (диким кабаном), який вибіг на дорогу. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.2 ПДР».

Зі схеми місця ДТП, яка додана до матеріалів справи убачається, що вона містить інформацію про графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, відображення транспортного засобу, причетного до ДТП, напрямку його руху, місце зіткнення) таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортного засобу.

Також зі схеми місця ДТП убачається, і на цьому звертає увагу апеляційний суд, що на місці події правоохоронцями не зафіксовано наявність дорожнього знаку 1.36 «Дикі тварини».

З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих на місці події убачається, що рухаючись за кермом транспортного засобу приблизно о 02:27 год ночі, він їхав по а/д Н-11 Дніпро-Миколаїв, почув удар та спрацювали подушки безпеки, коли вийшов з автомобіля побачив на ньому пошкодження, які виникли унаслідок наїзду на тварину, а саме дикого кабана, який лежав на узбіччі.

Безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах (абз. 13 пункту 1.10 Правил дорожнього руху).

Доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху, внаслідок чого не міг контролювати рух транспортного засобу, та такі його дії знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді наїзду на тварину, у матеріали справи не містять.

Усупереч ст. 251 КУпАП поліцейськими, що є їх процесуальним обов`язком, не надано доказів того, що стосовно ОСОБА_1 приймалася постанова про накладання адміністративного стягнення за ст. 122 КУпАП через перевищення ОСОБА_1 , встановлених обмежень швидкості руху транспортного засобу.

Крім цього, зі схеми місця ДТП убачається, що на ділянці автомобільної дороги, де відбулось зіткнення, як і на ділянці, що передує місцю зіткнення, відсутній дорожній знак 1.36 «Дикі тварини», який встановлюється перед ділянкою дороги, на якій можлива поява диких тварин.

Таким чином, водій транспортного засобу не міг передбачити ймовірність (вірогідність) появи дикої тварини на ділянці дороги, де трапилася ДТП.

Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з підстав невиконання ним вимог п. 12.2 ПДР, як про те зазначено поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведе вище суд першої інстанції залишив поза увагою, та дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Зважаючи на те, що доказами, які долучені правоохоронцями до матеріалів справи не доведено вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, апеляційний суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2025 рокута закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Гнатюка Дмитра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2025 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко