Справа № 3/593/545/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2025 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Добростани Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , одруженого, на утриманні має троє дітей, двоє з яких є ще неповнолітними, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-12 та ч. 2 ст.172-13 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 проходить військову службу на вказаній посаді з 12.07.2025 і по даний час.

Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

У відповідності до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію. Саме з цим моментом відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законодавець пов`язує настання особливого періоду. При цьому, сама мобілізація не вичерпує завдань особливого періоду, а лише розпочинає його дію. Закінчення періоду мобілізації, у свою чергу, не є самостійною підставою для припинення особливого періоду, при цьому в проміжках між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

За таких обставин на даний час діє особливий період.

Відповідно до ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Також, приписами ст. ст. 29, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. За своїми військовими званнями начальниками є: військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини; військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу; майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу; полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генерал-майори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце-адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерали, адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - тобто військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих обов`язків, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Натомість майор ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, 14 жовтня 2025 року на адресу Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали службового розслідування за фактом вчинення ДТП майором ОСОБА_1 .

За результатами опрацювання вказаних матеріалів встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по технічній частині) від 05.07.2025року № 85 автомобіль «NISSAN Х-TRAIL» військовий номер НОМЕР_3 закріплений за головним сержантом - командиром автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 головним сержантом Геннадієм Швецем, який допущений до його керування.

Разом з тим, заступник командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , близько 10 год. 27.07.2025року, всупереч вимогам наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по технічній частині) від 05.07.2025 № 85, не маючи допуску до керування транспортним засобом марки «NISSAN Х-TRAIL» військовий номер НОМЕР_3 , поблизу військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , незаконно використав вказаний транспортний засіб в особистих інтересах, та він о 12 год. 30хв. 27.07.2025року, керуючи вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на 86 км. автодороги М-30 здійснив з`їзд у кювет, внаслідок чого керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження, тобто він з власної необережності допустив пошкодження військового майна військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, заступник командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в порушення своїх статутних обов`язків, визначених ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, близько 10 год. 27.07.2025 року, поблизу військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , не маючи допуску до керування транспортним засобом марки «NISSAN Х-TRAIL», військовий номер НОМЕР_3 , незаконно використав вказаний транспортний засіб в особистих інтересах і він з власної необережності, в умовах особливого періоду, о 12 год. 30 хв. 27.07.2025 року, керуючи вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на 86 км. автодороги М-30 здійснив з`їзд у кювет, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-12 та ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, тобто вчинив незаконне використання військовою службовою особою транспортного засобу в особистих інтересах, та необережне пошкодження цього транспортного засобу, як військового майна, що були вчинені ним в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-12 та ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, визнав та при постановленні по справі рішення просив врахувати, що він щиро розкаюється за свої дії, має на утримані троє дітей, двоє з яких є ще неповнолітніми, що він є учасником бойових дій та до дня розгляду справи пошкоджений транспортний засіб марки «NISSAN TRAIL» військовий номер НОМЕР_3 відновлений повністю.

Крім визнання своєї вини самим правопорушником, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-12 та ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами адміністративних справ, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення № 44 та № 45 від 15 жовтня 2025року; листом ІНФОРМАЦІЯ_3 ; рапортом лейтенанта ОСОБА_2 ; витягом з наказу № 44 командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2025 р. «Про проведення повторного службового розслідування по факту здійснення дорожньо-транспортної пригоди майором ОСОБА_3 »; витягом з наказу № 20 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.07.2025 року; нарядом № 130 від 26.06.2025 року; актом приймання-передачі основних засобів; витягом з наказу № 85 від 05.07.2025 року; актом технічного стану військового майна; актом технічного стану автомобіля NISSAN X-trail; рапортом майора ОСОБА_4 від 03.10.2025року; долученим до матеріалів справи фотознімком відновленого автомобіля Nissan X-trail » в/н НОМЕР_3 ; випискою із медичної карти хворого ОСОБА_1 ; постановою Бережанського районного суду від 27 серпня 2025 року; актом службового розслідування від 12 жовтня 2025 року; витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12 жовтня 2025 року та письмовими поясненнями ОСОБА_1 ..

Частиною 2 ст. 172-12 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб за необережне знищення або пошкодження зброї, бойових припасів, засобів пересування, військової і спеціальної техніки чи іншого військового майна в умовах особливого періоду- та ч. 2 ст. 172-13КУпАП передбачено такі ж види адміністративного стягнення за незаконне використання військовою службовою особою транспортних засобів, споруд чи іншого військового майна, використання військовослужбовця для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, а також інше зловживання владою або службовим становищем, вчинене з корисливою метою чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб в умовах особливого періоду.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-12 та ч. 2 ст.172-13 КУпАП, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаними статтями.

Враховуючи особу правопорушника, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: щире каяття, визнання провини, те, що він має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, у добровільному порядку відремонтував пошкоджений ним транспортний засіб, який є військовим майном, тому суд вважає можливим на підставі ст. 36 КУпАП обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення зазначених правопорушень в майбутньому.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33-36, ч. 2 ст. 172-12 та ч. 2 ст. 172-13, 221, 151, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-12 та ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, та із застосуванням ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 ( однієї ) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір

у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.