Провадження № 3/369/7151/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.09.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Патієвич А.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2025, о 00 год. 45 хв, в с. Дмитрівка, вул. Лісова, 50, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SEAT», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився на нагрудну камеру № 853895.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. При цьому пояснив, що раніше вже був позбавлений водійського посвідчення.

У судовому засіданні адвокат Гаращук С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки на долученому відеозаписі не видно особу та не зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 401789 від 25.07.2025, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2025,долученим відеозаписом, на якому зафіксовано чітко водія ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та зафіксовано, що працівниками було дотримано всіх вимог щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння, що спростовує доводи сторони захисту про неможливість встановити особу на відеозаписі та щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази є логічними, послідовними, належними та допустимими і в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП.

Відповідно, клопотання адвоката Гаращука С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, згідно з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами. Зокрема, відсутні також відомості і у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 401789 від 25.07.2025.

Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підлягає покаранню лише у виді штрафу.

Крім того, згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Суддя Андрій ПАТІЄВИЧ