СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
№ 201/6332/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Антонюк О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Соборного районного суду міста Дніпра від 04 серпня 2025 року в частині сплати штрафу у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2025 року постановою Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Через незгоду із даною постановою ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу та постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 04 серпня 2025 року залишено без змін.

02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, у якому просив розстрочити суму несплаченого штрафу у розмірі 17 000 грн. строком на 12 місяців (1 рік). Заяву обґрунтовує тим, що з оглядом на війну та її поганий плив на його фінансове становище та не має можливості сплатити повну суму штрафу одразу протягом 15 днів.

В судове засідання ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

За приписами ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є завершальною стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення, зміст якої полягає в практичній реалізації обмежень особистого, морального і матеріального характеру, передбачених призначеним правопорушнику стягненням.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Суд також враховує роз`яснення, викладені в абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року, відповідно до яких при вирішенні заяв сторони про відстрочку виконання судового рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутності у нього майна яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, наявність у ОСОБА_1 скрутного матеріального становища не може бути підставою для відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення та не може бути тією винятковою обставиною, за якої суд міг би прийняти рішення про розстрочення такого штрафу. Однак, на підтвердження зазначених в заяві обставин не надає жодного доказу.

На наявність будь-яких обставин непереборної сили, які б об`єктивно перешкоджали виконанню постанови суду, заявник не посилається.

Фактично доводи останнього зводяться до прохання суду створити зручні, комфортні умови для сплати штрафу, що очевидно суперечить меті накладення адміністративного стягнення та не сприятиме як індивідуальній, так і загальній превенції.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довів визначені законом підстави для розстрочення виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу і відповідна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 283, 284, 301, 304 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Соборного районного суду міста Дніпра від 04 серпня 2025 року в частині сплати штрафу у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Антонюк