Справа № 559/4448/25
Провадження № 3/559/2326/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2025 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її законного представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається у Дубенському фаховому медичному коледжі, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.178 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 754026 від 07.10.2025 ОСОБА_1 07.10.2025 близько 14.40 год., перебуваючи на території Дубенського фахового медичного коледжу розпивала алкогольні напої, а саме коньяк «Азнаурі».

Дії ОСОБА_1 правоохоронним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно в приміщенні коледжу випила декілька грам коньяку, але вчинила це під примусом за наступних обставин. Так, 07.10.2025 ОСОБА_1 разом з іншою студенткою ОСОБА_3 прийшли до викладача фізичної культури ОСОБА_4 з проханням позайматися на тренажерах. Останній дав ОСОБА_3 100 грн. та вказав придбати йому «Колу», а ОСОБА_1 наказав залишатися разом з ним, оскільки йому нудно. В подальшому він сказав їй чекати в залі. Коли прийшла ОСОБА_3 з «Колою», ОСОБА_4 провів їх до кабінету, дістав з-під куртки пляшку коньяку та наказав сідати їм до столу. Він казав, що дівчата хороші студентки, але він не поставить їм гарні оцінки, якщо вони з ним не вип`ють. Дівчата злякалися та сіли за стіл. ОСОБА_4 налив їм у рюмки коньяк. ОСОБА_1 випила декілька грам, інше непомітно виливала, оскільки знала, що їй не можна вживати алкоголь враховуючи її хворобу. Їй на телефон почали приходити повідомлення, тому вона сказала, що їй потрібно терміново піти. ОСОБА_4 її відпустив, але заборонив йти ОСОБА_3 . ОСОБА_1 пішла до гуртожитку, звідки неодноразово телефонувала ОСОБА_3 , проте остання не брала слухавку. Через деякий час до гуртожитку привели ОСОБА_3 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, плакала, розповідала що ОСОБА_4 вчинив відносно неї сексуальне насильство. В подальшому ОСОБА_3 відвезли до лікарні, де провели її тестування на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 ніхто не пропонував пройти тест на алкоголь. ОСОБА_3 і після цього розповідала, що ОСОБА_4 вчинив відносно неї сексуальне насильство. Про те, що ОСОБА_3 відмовилася від своїх показань, ОСОБА_1 нічого не відомо.

Законний представник ОСОБА_1 її батько ОСОБА_2 суду повідомив, що доньці нещодавно було поставлено діагноз «рак», з приводу чого декілька місяців тому вона перенесла операцію. Їй відомо, що при її стані здоров`я їй не можна вживати алкоголь. Він впевнений, що дочка каже правду та могла вжити лише декілька грам алкоголю під примусом зі строни дорослого чоловіка викладача.

Частина 1 ст.178 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У суду немає підстав для сумнівів у свідченнях ОСОБА_1 , які є логічними та послідовними. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння за медичним висновком - 2,21 ‰. ОСОБА_1 тестування на вміст в організмі алкоголю не проходила. За висновком начальника Дубенського РВП ГУ НП в Рівненській області, який викладено у запиті про надання інформації, викладач фізичної культури ОСОБА_4 разом з неповнолітніми студентками під час робочого часу розпивав спиртні напої.

Обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що в ОСОБА_1 був відсутній умисел на розпивання алкогольних напоїв в приміщенні колежу, що, на переконання суду, виключає її вину в інкримінованому правопорушенні. Суд також враховує, що неповнолітній дитині, яка має захворювання, в силу свого віку та відсутності життєвого досвіду важко відмовитися від пропозиції дорослого чоловіка викладача коледжу, який має для неї авторитет, певний вплив шляхом її оцінювання за результатами навчання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Протокол сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи та не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Керуючись частиною 1 статті 178, ст.ст. 247, 250, 251, 252, 283 - 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя О.М.Томілін