КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/5100/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №362/7559/24

14 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Савюк Кристини Олександрівни на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 25 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Савюк К.О. звернулась до суду першої інстанції із апеляційної скаргою, в якій просила визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року.

Клопотання мотивовано тим, що у даній справі строк апеляційного оскарження було фактично дотримано, оскільки захисником Сербини Д.В. апеляційна скарга була подана своєчасно. Проте апеляційний суд відмовив у її задоволенні з формальних підстав - через відсутність копії договору про надання правової допомоги у матеріалах саме апеляційної інстанції, хоча такий договір був в матеріалах першої інстанції.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи та оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні 17 червня 2025 року була присутня захисник ОСОБА_1 - адвокат Савюк К.О., що свідчить про обізнаність щодо розгляду справи та винесеного судового рішення щодо ОСОБА_1 .

Вперше апеляційну скаргу на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року було подано захисником ОСОБА_1 адвокатом Савюк Кристиною Олександрівною - 26 червня 2025 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 липня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Савюк Кристини Олександрівни на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала, з підстав не надання належних документів на підтвердження її повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 , зокрема, до апеляційної скарги не долучено витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження її прав на вчинення окремих дій як захисника ОСОБА_1

21 липня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Сербина Д.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

20 серпня 2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Савюк Кристиною Олександрівною було подано нову апеляційну скаргу на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Савюк Кристини Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Савюк Кристини Олександрівни на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року - повернуто особі, яка її подала.

25 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Савюк К.О. повторно звернулась до суду першої інстанції із апеляційної скаргою, в якій просила визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року.

Основними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, скаржник вказує на те, що у даній справі строк апеляційного оскарження було фактично дотримано, оскільки захисником Сербини Д.В. апеляційна скарга була подана своєчасно. Проте апеляційний суд відмовив у її задоволенні з формальних підстав - через відсутність копії договору про надання правової допомоги у матеріалах саме апеляційної інстанції, хоча такий договір був в матеріалах першої інстанції.

Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

На думку апеляційного суду, вказані захисником обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, так як будь-яких об`єктивних перешкод для реалізації свого права на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в подальшому і оскарження прийнятої судом постанови в строки, визначені ст.294 КУпАП ні адвокат Савюк К.О., ні ОСОБА_1 не мали.

Щодо доводів захисника, що апеляційний суд відмовив у задоволенні з формальних підстав через відсутність копії договору про надання правової допомоги у матеріалах саме апеляційної інстанції, хоча такий договір був в матеріалах першої інстанції, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження її прав на вчинення окремих дій як захисника ОСОБА_1 .

Доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_2 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року, у зв`язку з чим клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови не підлягає задоволенню.

Такий висновок повністю узгоджується з позицією Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказав, що можливість поновлення строку на оскарження судового рішення не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Отже, враховуючи відсутність доказів існування істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги, клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає.

Таким чином, захиснику Савюк К.О. слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Савюк Кристині Олександрівні у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя