П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки матеріали, які надійшли з Відідлення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кобеляки, Полтавської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 01.10.1993 Кобеляцьким МРЕВ, одруженого, працює на посаді охоронника Кобеляцького ліцею № 2, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, інші дані суду не відомі,

до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серія ВАВ № 029989 від 09.09.2025, 04.09.2025 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці в Кобеляцькому ліцеї № 2 в м. Кобеляки по вул. Шевченка 46/13, виражався нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим принижував людську гідність та мораль, що явно виражають неповагу до суспільства, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав. Вказував, що 04.09.2025 вони з іншими працівниками школи на території навчального закладу ставили теплицю за розпорядженням директора ліцею. Під час вказаних подій між ним та ОСОБА_2 виникла суперечка спочатку щодо потреби бетонування теплиці, на яку ОСОБА_2 відмовився заявою про те, що це не входить у його посадові обов`язки, а потім щодо призначення премій, у ході якої його обурила брехня ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_1 наполягав, що ОСОБА_2 давно йому погрожує впливом зятя і постійно хамить на адресу ОСОБА_1 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 наполягав, що він та ОСОБА_3 за розпорядженням директора ліцею ставили теплицю на території навчального закладу, при цьому ОСОБА_1 до зазначеної роботи ніхто не запрошував. Потерпілий зазначав, що ОСОБА_1 сам прийшов до місця, де вони ставили теплицю, почав критикувати їхню роботу та наполягати на потребі бетонування теплиці, на що потерпілий роздратувано відповів, після чого між ним та ОСОБА_1 розпочався словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_1 дуже гучно висловлювався нецензурною лайкою та погрозами застосування фізичного насильства на адресу потерпілого. ОСОБА_2 стверджував, що конфліктні стосунки з ОСОБА_1 тривалі через поведінку останнього, який на думку потерпілого самопроголосив себе заступником директора з матеріальної частини.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказував, що він з ОСОБА_2 ставили теплицю на території навчального закладу і робота йшла добре доти, доки не прийшов ОСОБА_1 , який почав критикувати їхню роботу. Свідок вказував, що на вимогу ОСОБА_1 провести бетонування теплиці ОСОБА_2 не витримав та відповів, що йому посада не дозволяє, після чого ОСОБА_1 розпочав гучний словесний конфлікт з використанням нецензурної лайки. Оскільки бійки не було, свідок у конфлікт не втручався.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто:

- нецензурна лайка в громадських місцях;

- образливе чіпляння до громадян;

- інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, сама по собі нецензурна лайка в громадському місці, що порушує громадський порядок і спокій громадян, містить склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Відомості, аналогічні поясненням, що надані потерпілим та свідком у судовому засіданні, містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмовим поясненням, які були відібрані працівниками поліції у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заяві про вчинення правопорушення та рапортах про її прийняття.

З письмових пояснень ОСОБА_4 , яка працює технічним працівником цього ж ліцею, вбачається, що вона бачила конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , але причин конфлікту вона не знає.

Суд звертає увагу на те, що місцем події є територія навчального закладу, що є громадським місцем, призначеним в першу чергу для виховання дітей, що покладає на осіб, які у ньому перебувають, особливу відповідальність за дотримання громадського порядку і спокою задля належного виховання дітей. Тому будь-які дії, вчинені на його території, потребують особливої уваги та контролю з боку моральності та етичності.

Таким чином, суд вважає доведеним факт того, що 04.09.2025 у громадському місці - на території навчального закладу відбувся конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який супроводжувався нецензурною лайкою з боку ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 .

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 19 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство", дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

За вказаних вище обставин наявність суб`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , зокрема прагнення самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, встановлено і підтверджено дослідженими у судовому засіданні доказами та показаннями учасників справи і свідка, у тому числі й поясненнями самого ОСОБА_1 , який у судовому засіданні наполагав на тому, що виконує для навчального закладу більше роботи, ніж інші працівники, зокрема потерпілий, який при цьому його зневажає і применшує його заслуги, а щодо своїх - бреше, а також показаннями потерпілого та свідка, котрі стверджували про зверхнє ставлення саме ОСОБА_1 до інших працівників через уявну важливість та вагу в житті школи.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.173 КУпАП як дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадському місці, що порушує громадський порядок і спокій громадян, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст.173 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, ставлення до вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 23, 40, 40-1, 173, 251, 253, 280, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 119 (сто дев`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя