КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю захисника Триньової Я.О., прокурора Килівника Я.О., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника Триньової Яни Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначено покарання у виді штрафу, що становить 3400 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що військовослужбовець Збройних Сил України, начальник складу зв`язку взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення батальну матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків начальника складу зв`язку військової частини НОМЕР_2 , недбало поставився до військової служби, що виразилось у підписанні видаткової накладної № БЦ2703-0032 без перевірки наявності, кількості та цілісності майна, що створило передумови для можливої втрати майна на суму 2 570 148,00 грн (два мільйона п?ятсот сімдесят тисяч сто сорок вісім гривень 00 копійок), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Крім того, військовослужбовець Збройних Сил України, начальник складу зв`язку взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення батальну матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків начальника складу зв`язку військової частини НОМЕР_2 , недбало поставився до військової служби, що виразилось у підписанні видаткової накладної № БЦ2602-0030 без перевірки наявності, кількості та цілісності майна, що створило передумови для можливої втрати майна на суму 14275 296,00 грн (чотирнадцять мільйонів двісті сімдесят тисяч двісті дев`яносто шість гривень 00 копійок), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Також, військовослужбовець Збройних Сил України, начальник складу зв?язку взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення батальну матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків начальника складу зв`язку військової частини НОМЕР_2 , недбало поставився до військової служби, що виразилось у підписанні видаткової накладної № БЦ2503-0013 без перевірки наявності, кількості та цілісності майна, що створило передумови для можливої втрати майна на суму 4 193 064,00 грн (чотири мільйона сто дев`яносто три тисячі шістдесят чотири гривні 00 копійок), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник Триньова Я.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року та закрити провадження у справі.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що в його діях відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, оскільки у нього не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, позаяк він діяв в умовах крайньої необхідності, а саме: в Україні введено воєнний стан, а тому необхідно було негайно доставити товар військовій частині для того, що бойові підрозділи продовжували виконувати бойові завдання.

Заслухавши доповідь судді, захисника Триньової Я.О., яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ, в Україні з 24.02.2022 р. введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжений. Зокрема, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 р. № 4024-ІХ та від 14.01.2025 р. №26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 р. № 4220-IX, з 05.30 год. 08.02.2025 р. продовжено воєнний стан. Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення в Україні діяв особливий період.

Відповідно до ст. ст. 11, 16, 26, 28, 30, 58 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників). Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 24 від 30.04.2025 року, військовослужбовець Збройних Сил України, начальник складу зв`язку взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення батальну матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків начальника складу зв`язку військової частини НОМЕР_2 , недбало поставився до військової служби, що виразилось у підписанні видаткової накладної № БЦ2703-0032 без перевірки наявності, кількості та цілісності майна, що створило передумови для можливої втрати майна на суму 2 570 148,00 грн (два мільйона п?ятсот сімдесят тисяч сто сорок вісім гривень 00 копійок), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Крім того, військовослужбовець Збройних Сил України, начальник складу зв`язку взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення батальну матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків начальника складу зв`язку військової частини НОМЕР_2 , недбало поставився до військової служби, що виразилось у підписанні видаткової накладної № БЦ2602-0030 без перевірки наявності, кількості та цілісності майна, що створило передумови для можливої втрати майна на суму 14275 296,00 грн (чотирнадцять мільйонів двісті сімдесят тисяч двісті дев`яносто шість гривень 00 копійок), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Також, військовослужбовець Збройних Сил України, начальник складу зв?язку взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення батальну матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків начальника складу зв`язку військової частини НОМЕР_2 , недбало поставився до військової служби, що виразилось у підписанні видаткової накладної № БЦ2503-0013 без перевірки наявності, кількості та цілісності майна, що створило передумови для можливої втрати майна на суму 4 193 064,00 грн (чотири мільйона сто дев`яносто три тисячі шістдесят чотири гривні 00 копійок), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 відповідно до своїх функціональних обов?язків начальника складу зв?язку військової частини НОМЕР_1 зобов?язаний суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів на склад, не допускати випадків псування та нестач.

Відповідно до обов?язків начальника складу зв?язку військової частини НОМЕР_2 затверджених командиром військової частини НОМЕР_2 начальник складу зв?язку у військовій частині НОМЕР_1 відповідає за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобі, які зберігаються на складі.

Начальник складу зобов`язаний:

- суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів на склад, не допускати випадків псування та нестач;

- приймати та видавати матеріальні засоби за накладними (вимогами) встановленого зразку;

- отримувати та доставляти матеріальні засоби на склад зберігання майна номенклатури служби зв`язку.

Водночас, в порушення наведених вище вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов?язків з військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов?язкам, молодший сержант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, при наступних обставинах.

Відповідно до договору поставки № 41 від 24.02.2025 постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика Вінниця» зобов?язується у 2025 році передати у власність військової частини НОМЕР_2 Блок багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 225S», Блок багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 430S», Блок багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 610S».

10.03.2025 молодший сержант ОСОБА_1 за вказівкою помічника начальника зв?язку відділення зв?язку з кібербезпеки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 підписав видаткову накладну № ЦБ2602-0030 про отримання на матеріальне зберігання Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 225S», Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 610S», Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 430S» на загальну суму 14 276 296,00 грн (чотирнадцять мільйонів двісті сімдесят тисяч двісті дев?яносто шість гривень 00 копійок) без фактичної поставки товару до військової частини НОМЕР_2 .

Також, 29.03.2025 молодший сержант ОСОБА_1 за вказівкою помічника начальника зв?язку відділення зв?язку з кібербезпеки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 підписав видаткову накладну № ЦБ2503-0013 про отримання на матеріальне зберігання Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 225S», Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 610S», Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 430S» на загальну суму 4 193 064,00 грн (чотири мільйона сто дев?яносто три тисячі шістдесят чотири гривні 00 копійок) без фактичної поставки товару до військової частини НОМЕР_2 .

Крім того 30.03.2025 молодший сержант ОСОБА_1 за вказівкою помічника начальника зв?язку відділення зв?язку з кібербезпеки штабу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 підписав видаткову накладну № ЦБ2703-0032 про отримання на матеріальне зберігання Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 225S», Блоки багатоканальної швидкої зарядки «Bandera Power 610S» на загальну суму 2 570 148,00 грн (два мільйона п?ятсот сімдесят тисяч сто сорок вісім гривень 00 копійок) без фактичної поставки товару до військової частини НОМЕР_2 .

Однак, за вказівкою помічника начальника зв?язку відділення зв?язку з кібербезпеки штабу військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 підписав видаткові накладні № ЦБ2602-0030 на суму 14 275 298,00 грн, № ЦБ2503-0013 на суму 4 193 064,00 грн, № ЦБ 2703-0032 на суму 2 570 148,00 грн про отримання на зберігання майна відповідно до договору поставки № 41 від 24.02.2025 без фактичної поставки товару до військової частини НОМЕР_2 .

Тобто, вказане у договорі майно ОСОБА_1 не бачив, місце перебування, фактична кількість та цілісність зазначеного майна на момент підписання накладних йому не була відома.

Посилання захисника на наявність у ОСОБА_1 стану крайньої необхідності, є неспроможним з огляду на те, що захисник в апеляційній скарзі посилається не на реальну ситуацію, яка склалася та внаслідок якої у ОСОБА_1 виникла крайня необхідність, а на уявну загрозу зазначеним інтересам. При цьому, як вказав прокурор. військова частина НОМЕР_2 отримувала у продовж трьох місяців. Отже, нагальних обставин запобігти «шкоди» - не було. Обов`язковою умовою для наявності стану крайньої необхідності є те, що небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

На підтвердження наявності у ОСОБА_1 стану крайньої необхідності стороною захисту не надано доказів, зокрема про те, що в даному випадку склалася така ситуація, яка вимагала від ОСОБА_1 вчинити саме ті дії, які вказані у протоколі; крім того, апелянтом не зазначено які саме тяжкі наслідки мав на меті запобігти ОСОБА_1 , підписуючи видаткові накладні.

Крім того, той факт, що кінцевий отримувач товару (військова частина) отримали товар, у зв`язку із чим у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не спростовує висновків суду про наявність вини у діях ОСОБА_1 .

Фактичні обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Згідно ст. ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців ,зокрема, обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що судом було застосовано формальний підхід до оцінки дій ОСОБА_1 без реальної оцінки обставин, у яких діяв ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дослідив безпосередньо докази, зібрані органом, уповноваженим на складання протоколу, та дав їм належну оцінку у розумінні ст. 252 КУпАП.

Так, на підставі досліджених доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються із практикою Верховного Суду України, зокрема у постанові Верховного Суду України від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к зазначено, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Європейський суд з прав людини у справі «Karalevicius v. Lithuania» підкреслив, що презумпція невинуватості не виключає висновку на підставі сукупності доказів, якщо доведено, що особа, яка несла обов`язки контролю, проявила недбалість. Так само у справі «O`Halloran and Francis v. the United Kangdom» (2007) ЄСПЛ вказав, що для певних видів службової відповідальності держава має право встановлювати об`єктивну відповідальність при доведенні факту невиконання обов`язків.

Більш того Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та є формою захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і мають очевидну спрямованість на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу з наведених у ній підстав - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Триньової Яни Олегівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/2930/2025 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бугіль В.В.