Справа № 462/6077/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Торопчина О.Д., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 01.08.2025 о 10.50 год., за адресою: пл. Двірцева, 1 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів таксі без наявності ліцензії та державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив вимогу ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

09.09.2025 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» захисник ОСОБА_1

Торопчин О.Д. подав до суду заяву про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, покликаючись на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення. Вказує на те, що останній є військовослужбовцем та учасником бойових дій, а тому з огляду на положення ст. 15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. Відтак, просить клопотання про закриття провадження закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник раніше подане клопотання підтримали з підстав, викладених у клопотанні та просили задовольнити. ОСОБА_1 доповнив, що не займається перевезеннями пасажирів як таксі, а 01.08.2025 лише забирав з вокзалу колегу волонтера, що і намагався пояснити інспекторам, однак його пояснення не взяли до уваги та неправомірно, на його думку, склали на нього протокол за ч. 1 ст. 164 КУпАП, хоча він ніколи не займався комерційним перевезенням пасажирів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання про закриття провадження, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З приводу заявленого клопотання слід зазначити наступне.

Так, розглядаючи питання відповідальності військовослужбовця, варто розуміти, що адміністративна відповідальність військовослужбовців настає за порушення, які не стосуються службової діяльності, а дисциплінарна відповідальність за порушення, пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Стаття 26 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» закріплює, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Тобто, очевидно, що згідно закону вид правопорушення, яке вчинив військовослужбовець, впливає на вид відповідальності, що застосовується до нього.

Дійсно, ст.15 КУпАП встановлено особливості відповідальності військовослужбовців.

Але, передбачена в ст. 15 КупАП заміна адміністративної відповідальності для військовослужбовців, пояснюється особливістю служби в Збройних силах України, інших військових формуваннях, а отже і специфікою юридичної відповідальності за порушення правових норм.

При цьому, у питанні про дисциплінарну відповідальність військовослужбовців має місце військовий дисциплінарний проступок. Тобто, на відміну від адміністративної відповідальності, дисциплінарна пов`язана із порушенням військової дисципліни. Її визначення дається у ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних сил України: військова дисципліна це «бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України».

Враховуючи такі положення чинного законодавства, суд вважає, що важливим при визначенні виду правопорушення та виду відповідальності є те, в чому проявились протиправні дії військовослужбовця, оскільки, порушення норм, що регулюють суспільні відносини, які не відносяться до військово-службових, не є підставою для застосування до винного дисциплінарного стягнення.

Тобто, єдиною підставою притягнення військовослужбовців до адміністративної відповідальності є вчиненням ними адміністративного правопорушення, а підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок або адміністративне правопорушення у передбачених випадках. Можливі випадки скоєння військовослужбовцями спочатку адміністративного, потім дисциплінарного правопорушення, за що відповідальність передбачена військовими статутами. Тому, вид правопорушення має суттєве значення для його юридичної кваліфікації та визначення виду і міри відповідальності.

Відтак, на переконання суду, у даному випадку, працівниками відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Служби України з безпеки на транспорті в межах їх повноважень складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки не було встановлено того, що він вчинив військовий дисциплінарний проступок.

Окрім того, із оглянутих матеріалів справи, зокрема долученого до матеріалів справи відеозапису з місця події, не вбачається, що ОСОБА_1 перебував при виконанні обов`язків та керував службовим транспортом як військовослужбовець, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , на місці події ОСОБА_1 також не повідомляв інспекторів про те, що є військовослужбовцем, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення такі відомості відсутні, у відповідній графі протоколу щодо місця роботи та посади ОСОБА_1 зазначено «не працює».

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

До загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Разом з тим, матеріали даної справи на підтвердження систематичності здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності із перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, як і факту відсутності державної реєстрації його, як суб`єкта господарювання, жодних відомостей не містять.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Оцінивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали адміністративної справи на їх належність та допустимість, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не доведена зібраними по справі доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись cт. 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/6077/25.

Суддя Б.М. Гедз