Провадження №: 3/755/6351/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2025 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 27.04.2025 року о 10:00, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вів себе неадекватно, лаявся, розмахував руками, тиснув на неї, схопив за зап`ястя, чим завдав шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшли до суду 02.10.2025 року та передані для проведення судового провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що 27.04.2025 року він зустрівся зі своєю донькою ОСОБА_2 при виконанні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2023 року щодо графіку побачень з дитиною на дитячому майданчику за адресою: м. Київ, вул. Плеханова, 6. Між ним та мамою дитини у них склалися неприязні відносини після розлучення, тому вони фіксували зустріч на відео за допомогою мобільного телефону, що роблять при кожній зустрічі. Під час зустрічі у день події донька почала жбурляти в його бік пісок. Після зауваження, донька взяла до рук траву, намагалась жбурнути траву в його бік та він її зупинив від цього, взявши за руку. Після цього дитина стала його ображати словесно, а мати підбігла і почала кричати. Дитина будь яких скарг на стан здоров`я не висловлювала. Зазначив, що травму дитині не наносив, будь-якого домашнього насильства з його боку до доньки не було. Після чого, він викликав працівників поліції для забезпечення виконання рішення суду. По приїзду працівників поліції донька теж не скаржилась на біль у руці. Йому не було відомо про даний протокол, оскільки працівники поліції склали протокол без його участі. У даному протоколі інформація не відповідає дійсності. Крім того, надав суду письмові пояснення, матеріали, які підтверджують конфліктну ситуацію між ним та мамою дитини, відеозапис події. У судовому засіданні законний представник малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 пояснила, що батько дитини ОСОБА_1 систематично вчиняє домашнє насильство щодо неї та їхньої доньки. Так, 27.04.2025 року ОСОБА_1 прибув для виконання рішення суду щодо графіку побачень з дитиною. Дитина гралася в пісочниці на дитячому майданчику, а ОСОБА_1 почав знімати все на відео. Донька проти відеозйомки почала заперечувати та жбурнула в його бік пісок. Після чого, пішла рвати траву та хотіла жбурнути її в ОСОБА_1 . У цей момент ОСОБА_1 схватив дитину за праву руку та дитина отримала травму. Після чого, ОСОБА_1 викликав працівників поліції. По приїзду працівників поліції вона повідомила про даний інцидент, однак працівниками поліції не було складено протокол, оскільки на той момент не було довідки від лікаря про отриману травму дитиною, тому вона разом з дитиною поїхала до лікаря для отримання відповідної довідки. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зазначила, що після даної події дитина відвідує психолога. Крім того, надала суду письмові пояснення та надала на огляд відеозапис події з мобільного телефону.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат Натальчук В.В. підтримала свого довірителя, надала суду письмові пояснення та просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні були дослідженні всі матеріали, які були долучені до протоколу, та матеріали, надані суду учасниками процесу.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису події, яке надали учасники процесу, не вбачається вчинення батьком ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до своєї малолітньої доньки, а саме те, що він вів себе неадекватно, лаявся, розмахував руками, тиснув на неї, схопив за зап`ястя. З відеозапису, що надала на огляд мати дитини у судовому засіданні, вбачається, що донька двічі кидала пісок в сторону батька, а потім намагалася ще кинути траву, однак батько затримав руку доньки з метою попередження вчинення нею такої дії. Провокаційні дії дитини відбувалися з мовчазної згоди матері дитини, яка посміхалася та знімала відео події на телефон. Після цього мати дитини з криком підбігла до дитини. Донька сказала в сторону батька образливе слово, яке використовується для опису людини з легкою формою розумової відсталості (дебільністю). Потім дитина у матері запитала, чи треба їй вибачитися перед батьком, на що мати повідомила, що вибачатися не потрібно, бо батько сам винен у ситуації, що склалася. У подальшому дитина не висловлювала будь-які скарги на біль у руці, тримала в руці гілочку бузку та продовжила перебування на майданчику.

Під час прийняття рішення суд враховує лист ГУ НП у м. Києві від 19.09.2025 року, відповідно до якого за результатами перевірки було встановлено, що ювенальними поліцейськими Дніпровського УП ГУНП у м. Києві під час суперечки, яка мала місце 27.04.2025 року, ознак домашнього насильства не виявлено.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов на адресу суду, більше ніж через п`ять місяців з дня події, працівник поліції поверхнево дослідив обставини справи, не зібрав докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи потерпілої сторони є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження. Суд ставиться критично до медичної довідки від 27.04.2025 року, оскільки нею не встановлено і суд не встановив, що розтягнення зв`язок правого кистьового суглобу виникло у дитини внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 .

Виходячи зі змісту закону, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище зазначені обставини в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що матеріали адміністративного провадження не доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд вважає відсутньою винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 173-2, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя І.М. Омельян