Справа № 4811/18/25
Провадження № 23-з/811/23/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП про направлення справи на розгляд до іншого суду,

встановив:

до Львівського апеляційного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП для визначення підсудності в порядку ч. 3 ст. 257 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею першою КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Частиною першою ст. 55 Конституції України передбачено право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце ущемлення прав та свобод.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, який введений в дію Постановою Верховної Ради Української РСР 07.12.1984 № 8073-Х, не передбачений порядок направлення справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються місцевими загальними судами (суддями), з одного суду до іншого, зокрема, у випадку неможливості розгляду такої справи у відповідному суді.

Єдиною нормою, яка вказує на можливість вирішення питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого є ч. 3 ст. 257 КУпАП, яка передбачає, що у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працював на посаді судового розпорядника Стрийського міськрайонного суду Львівської області та йому ставиться у вину вчинення корупційного адміністративного правопорушення у зв`язку із займаною посадою.

Враховуючи вищевикладене, з метою усунення перешкод для реалізації права особи на справедливий суд та доступ до правосуддя, керуючись принципом верховенства права, вважаю, що матеріали справи слід направити для розгляду до найбільш територіально наближеного суду.

Керуючись ст.ст. 1, 2, ч. 3 ст. 257 КУпАП, ст. 55 Конституції України, апеляційний суд

постановив:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП направити на розгляд Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.