Справа № 214/8296/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку ПП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , громадянство Україна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 о 20.30 год. ОСОБА_2 протягом строку дії термінового заборонного припису, винесеного відносно нього серії АА №576465 від 11.08.2025, перебував за місцем проживання потерпілої ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив заходи, застосовані відносно нього, а саме, заборону на вхід та перебування за місцем проживання постраждалої особи.

Крім того, 11.08.2025 о 20.30 год. ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , а саме, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, погрожував, штовхав, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується письмовими доказами, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №118925 від 11.08.2025, серії ВАД №118926 від 11.08.2025, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_3 , а також невиконання термінового заборонного припису як особою, стосовно якої він винесений, що мало місце 11.08.2025 о 20.30 год. за місцем проживання потерпілої ОСОБА_3 ;

-рапортом поліцейського Полку ПП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, з якого слідує, що 11.08.2025 під час здійснення патрулювання екіпажом Буран-204 вони отримали виклик на службовий планшет «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою вони виявили заявницю ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_2 , який чинив домашнє насильство відносно своєї матері, у тому числі в період дії тимчасового заборонного припису, раніше винесеного відносно нього;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

-відеозаписами на диску.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є матір`ю та сином, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_2 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до фабули ч.2 ст.173-8 КУпАП відповідальність настає при невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

У п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п.16 ч.1 ст.1 цього Закону). Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків, у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи.

Так, з матеріалів справи слідує, що відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №576465 від 11.08.2025 терміном на 10 діб, яким останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою матір`ю ОСОБА_3 , а також заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Однак, порушуючи ч.8 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_2 не виконав жодну з вимог припису та контактував з постраждалою особою, перебуваючи за місцем її проживання, що обумовило її чергове звернення до правоохоронних органів з метою отримання захисту.

Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень:

-за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: домашнє насильство, а саме, умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи тощо), внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого;

-за ч.2 ст.173-8 КУпАП, за ознаками: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до змісту ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось адміністративне стягнення.

Враховуючи, що правопорушення 11.08.2025 вчинені однією особою ОСОБА_2 , утворюють низку послідовних протиправних дій, які є окремими складами самостійних адміністративних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, тому суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкцією, визначеною ч.1 ст.173-2 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, враховуючи встановлені судом обставини.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2 , який від явок до суду ухилявся, його явно зневажливе ставлення до громадського порядку, наявність в його діях прямого умислу на вчинення домашнього насильства та їх цинізм, попри наявність термінового заборонного припису, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення. Указані обставини в їх сукупності та хронологічності подій свідчать про те, що ОСОБА_2 продовжує свою антисуспільну поведінку та свідомо не бажає ставати на шлях виправлення. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень, остаточно визначивши стягнення в порядку ст.36 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, не вбачаючи підстав для накладення менш суворого виду адміністративного стягнення.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни його насильницької поведінки та формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках з матір`ю, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст.39-1 КУпАП суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення його на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне зауважити, що у контексті розгляду даної категорії справи важливо, щоб національна правова система ефективно боролася з випадками домашнього насильства як окремо, так і в сукупності, створюючи відповідний стримуючий ефект, здатний забезпечити ефективне запобігання протиправним діям з боку кривдників у майбутньому.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, 173-2 ч.1, ст.173-8 ч.2, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.2 ст.173-8 КУпАП у виді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин;

- зач.1 ст.173-2 КУпАП у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік кривдників та проведенням з ним профілактичної роботи.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

Суддя О.І. Євтушенко