ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1622/25
Провадження №3/477/868/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Саукова А. А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за частиною першою статті 130 КупАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №601947, 23 липня 2025 року о 21:41 год. за адресою: Миколаївська область, Автодорога М14 Одеса Мелітополь - Новоазовськ 174 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено приладом Drager, AR MF0308, тест № 427, кількісний показник якого становить 0,54 проміле, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки за номером телефону, який він повідомив під час складання протоколу під час заповнення заявки на отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS повідомлення.

Крім того, відповідна інформація була розміщена на сайті Вітовського районного суду Миколаївської області у вкладці «Громадянам», в розділі «Список справ призначених до розгляду».

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене положеннями статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому передано на розгляд до суду, однак, про стан судового провадження не цікавиться, в судове засідання не з`явився, будь-яких письмових пояснень або заперечень не надав.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 обізнаний про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань або заперечень не надав, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною першою статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж положення щодо порядку огляду на стан сп`яніння містяться в пунктах 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 23 липня 2025 року серії ААД №601947 вбачається, що 23 липня 2025 року о 21:41 год. за адресою: Миколаївська область, Автодорога М14 Одеса Мелітополь - Новоазовськ 174 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager, прилад № ARMF 0308, результат 0,54 промилле, тест № 427.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з приводу оформлення адміністративних матеріалів щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано добровільно пройти огляд, в установленому законом порядку, на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 7510, на що він погодився та згідно тесту № 427 у водія виявлено 0,54 промилле алкоголю. Проти результатів проведеного тесту останній не заперечував.

Указані вище докази підтверджують обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2025 року серії ААД №601947, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено накладення стягнення на водіїв у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а на інших осіб у виді штрафу.

Згідно довідки Інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Ганни Бондар від 28.07.2025 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом, тобто, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 34, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн, який перераховувати на розрахунковий рахунок: UA0014001, отримувач Миколаїв. ГУК /Миколаїв. обл/21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення

Роз`яснити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу, у відповідності до ст. 308 КУпАП.

Суддя А.А. Саукова