Провадження № 3/127/6879/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2025 о 08 год. 15 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації та проходячи військову службу на посаді діловода відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вищезазначених вимог закону, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», самовільно залишив місце несення служби ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), та незаконно перебував поза її межами, та проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 17.20 год 10.10.2025 - дня самостійного повернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, однак пояснив суду, що наміру йти у СЗЧ не мав, лише хотів забрати теплі речі з місця проживання (останній час проживав у Києві) та придбати ліки, тому 09.10.2025 вирушив до Києва, а 10.10.2025 повернувся. Також, у випадку призначення адміністративного стягнення у виді штрафу просив розстрочити сплату на 10 місяців, оскільки зарплата військовослужбовця є його єдиним джерелом для існування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у матеріалах справи, а саме: протоколом № ОДВ/535 про військове адміністративне правопорушення від 13.10.2025 року; наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.09.2025 року № 238; доповідю т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про самовільне залишення місця служби військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.10.2025 року; доповідю т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про повернення до місця служби військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 року; заявою ОСОБА_1 від 13.10.2025 року, у якій останній визнає свою провину; поясненнями ОСОБА_1 наданими безпосередньо у судовому засіданні.

Частиною 3 статті 172-11 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за самовільне залишення території військової частини або місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно з наданими суду матеріалами, солдат ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.07.2025 № 185, проходить військову службу по мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді діловод відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.09.2025 № 238 солдат ОСОБА_1 , 23.09.2025 вибув у відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до окремого розпорядження.

Згідно доповіді т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про самовільне залишення місця служби військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.10.2025 року, 09.10.2025 року, під час ранкового шикування було встановлено факт відсутності військовослужбовця військової служби по мобілізації солдата ОСОБА_1 . Проведені заходи з розшуку та встановлення місця перебування солдата ОСОБА_1 результатів не дали.

Згідно доповіді т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про повернення до місця служби військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2025 року, 10.10.2025 року, о 17 год 20 хв, самостійно повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 після самовільного залишення місця служби 09.10.2025 року, військовослужбовець військової служби по мобілізації солдат ОСОБА_1 , після самовільного залишення місця служби.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу в.о. Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України, продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», та Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час.

Означені докази дають підстави для висновку, що солдат ОСОБА_1 09.10.2025 о 08 год. 15 хв., в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби під час відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, тобто самовільне залишення території військової частини або місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті.

Зважаючи на пояснення ОСОБА_1 , що його грошове забезпечення військовослужбовця без додаткових премій є єдиним його джерелом існування, враховуючи його матеріальний стан, суд вважає за доцільне розстрочити сплату штрафу на 10 місяців.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч. 3 ст. 172-11, статтями 7, 9-12, 23, 33-35, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 10 (десять) місяців, стягуючи по 1700 (одній тисячі сімсот) гривень 00 копійок щомісячно.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі несплати першої частини штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови, а в подальшому другої та наступних частин впродовж кожного місяця, сума штрафу відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: