Провадження № 3/761/7658/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, розглянувши матеріали, які надійшли від управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 835 від 09.09.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу методологічного забезпечення Департаменту моніторингу та оцінки ефективності діяльності суб?єктів господарювання Фонду державного майна України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог пункту 2-1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 22.05.2023 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 08.08.2025 о 17:24 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи. яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2023 по 22.05.2023 (при звільненні) (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 836 від 09.09.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу методологічного забезпечення Департаменту моніторингу та оцінки ефективності діяльності суб?єктів господарювання Фонду державного майна України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог пункту 2-1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 22.05.2023 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 09.04.2024 0 17:38 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (після звільнення) (далі - Декларація). шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справи направлено для розгляду до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини описані в протоколах про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали адміністративних справ, суд приходить до наступного висновку.

Наказом Фонду державного майна України № 184к від 26.02.2021 «Про призначення ОСОБА_2 » ОСОБА_3 призначено на посаду головного спеціаліста відділу аналізу та оцінки ефективності менеджменту

Департаменту моніторингу та оцінки ефективності діяльності суб?єктів господарювання Фонду державного майна України з 01.03.2021.

Відповідно до листа Фонду державного майна України Присягу державного службовця ОСОБА_3 склала 01.03.2021.

Наказом Фонду державного майна України № 336к від 01.04.2021 «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_2 » ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 01.04.2021 присвоєно 9 ранг державного службовця.

Наказом Фонду державного майна України N? 814к від 13.07.2021 «Про призначення ОСОБА_2 » ОСОБА_3 призначено на посаду головного спеціаліста відділу методологічного забезпечення Департаменту моніторингу та оцінки ефективності діяльності суб?єктів господарювання Фонду державного майна України з 14.07.2021.

ОСОБА_3 01.03.2021 з проставленням особистого підпису ознайомлена зі спеціальними вимогами та обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Також 02.01.2024 на особистий телефон (НОМЕР_2) ОСОБА_3 було відправлено нагадування про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за допомогою застосунку (месенджеру) для смартфонів «Telegram».

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу методологічного забезпечення Департаменту моніторингу та оцінки ефективності діяльності суб?єктів господарювання Фонду державного майна України, вказана посада належить до категорії «В» посад державної служби.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України N? 813к від 13.07.2021 «Про звільнення ОСОБА_2 » ОСОБА_3 , головного спеціаліста відділу методологічного забезпечення Департаменту моніторингу та оцінки ефективності діяльності суб?єктів господарювання Фонду державного майна України звільнено з 13.07.2021.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 23.09.2023 ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » у зв?язку із шлюбом.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов?язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем є суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією та суб?єктом декларування.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«т» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 N? 448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за N? 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.

Відповідно до розділу ІІ вказаного порядку суб?єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб?єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб?єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 N? 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за N? 1965/41021, суб?єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 N? 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на і на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 N? 2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов?язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється, Абзацом 4 частини 2-1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Абзацом 1 частини 2-1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону). Строк подання декларацій становить не пізніше 31 січня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2022-2023 роках не подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», була зобов?язана подати такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала Декларацію (ідентифікатор документа - d5386e93-8066-4ffd-b72d-980946a7a971), лише 08.08.2025 о 17:24, а отже несвоєчасно.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчиняла ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 10.04.2024, остання не здійснила жодних дій щодо створення, заповнення Декларації (ідентифікатор документа - d5386e93-8066-4ffd-b72d-980946a7a971) та подала її лише 08.08.2025 о 17:24, а отже несвоєчасно. Дата реєстрації у Реєстрі - 24.02.2021.

У своїх поясненнях ОСОБА_6 повідомила, що їй відомо, що на неї як державного службовця, поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, що вона була суб?єктом декларування. Також їй було відомо про те, що у 2022 році у зв?язку із введенням на території України дії воєнного стану суб?єкти декларування звільнялися від обов?язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру до закінчення дії воєнного стану або відновлення такого обов?язку у встановленому законом порядку. У зв?язку із вказаними обставинами нею було подано Декларацію несвоєчасно, а саме у 2024 році. Через власну необережність, вона не приділила належної уваги інформації щодо відновлення кампанії електронного декларування особами, які здійснюють діяльність пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та несвоєчасно 08.08.2025 о 17:24 подала Декларацію до Реєстру. Причин, які можна було б віднести до поважних на несвоєчасне подання даної декларації у неї не було. Свою провину, за порушення терміну подання такої декларації, визнає у повному обсязі. Декларації подавала на роботі, за адресою: м. Київ, пров. Несторівський, 3-5.

Крім того, ОСОБА_1 , припинивши 22.05.2023 діяльність пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була зобов?язана до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024 року, подати в установленому абзацом другим частиною другою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку Декларацію, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб?єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала Декларацію (ідентифікатор документа - 6d8f1f21-58d7-4b17-94b6-ef34477709fe), лише 09.04.2024 о 17:38, а отже несвоєчасно.

За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчиняла ОСОБА_6 за період з 01.01.2024 по 10.04.2024, остання виконала вхід до Реєстру та здійснила дії щодо створення Декларації (ідентифікатор документа - 6d8flf21-58d7-4b17-94b6-ef34477709fe) натиснувши кнопку «Нова декларація на основі цієї», лише 09.04.2024 о 17:05, а отже несвоєчасно. Дата реєстрації у Реєстрі - 24.02.2021.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомила, що їй відомо, що на неї як державного службовця, поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, що вона була суб?єктом декларування. Також їй було відомо про те, що у 2022 році у зв?язку із введенням на території України дії воєнного стану суб?єкти декларування звільнялися від обов?язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру до закінчення дії воєнного стану або відновлення такого обов?язку у встановленому законом порядку. У зв?язку із вказаними обставинами нею було подано Декларацію несвоєчасно, а саме у 2024 році. Через власну необережність, вона не приділила належної уваги інформації щодо відновлення кампанії електронного декларування особами, які здійснюють діяльність пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та несвоєчасно 09.04.2024 о 17:38 подала Декларацію до Реєстру. Причин, які можна було б віднести до поважних на несвоєчасне подання даної декларації у неї не було. Свою провину, за порушення терміну подання такої декларації, визнає у повному обсязі. Декларації подавала на роботі, за адресою: м. Київ, пров. Несторівський, 3-5.

Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, її майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде домірним скоєному, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 36, 38, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за протоколами про адміністративні правопорушення № 835, № 836, та відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Бугіль