Справа № 535/964/25
Провадження № 3/535/354/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року селище Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Шолудько А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 повторно протягом року, 04.10.2025 о 00:25 год у селищі Котельва Полтавської області по вул. Короленка керував автомобілем ВАЗ-21103, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1(а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.11-12, 25-26), про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, яка притягається до відповідальності за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за її відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, якими передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №472778 від 04.10.2025, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.18); відеозаписами, що містяться на DVD-R, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №472778 від 04.10.2025, якими зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинення працівником поліції транспортного засобу під його керуванням та роз`яснення причин зупинки, встановлення працівником поліції, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії; роз`яснення працівником поліції процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та складання протоколів про адміністративні правопорушення за ознаками ч.5 ст. 126 та ч.3 ст.130 КУпАП, відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та встановлення інформації про те, що ОСОБА_1 є особою, яка самовільно залишила військову частину за місцем служби й складання відповідних документів у зв`язку з цим (а.с.22).

Відповідно до постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 30.06.2025 ОСОБА_1 , був визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.19-20).

Таким чином, належно встановлені, досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, порушення якого допущено ним повторно протягом року, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.3 ст. 130 КУпАП встановлено наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №472771 від 04.10.2025, складеного інспектором СПД №1 ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Шаблієм С.М., ОСОБА_1 , 04.10.2025 о 00:25 год у селищі Котельва Полтавської області по вул. Короленка керував автомобілем ВАЗ 21103, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 ARCD0523, тест 1187, результат 1,22 ‰), правопорушення вчинено повторно, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роздруківкою проведеного на місці зупинки транспортного засобу у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу приладу «Drager Alcotest 6810» №ARCD 0523, результат тесту №1187 на алкоголь становить 1,22 ‰ (а.с.2).

Відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810» №ARCD 0523, результат тесту проба позитивна, кількісний показник 1,22 ‰, який не заперечувався водієм ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом про згоду з результатами проведеного огляду (а.с.3), у зв`язку з чим він не заявляв клопотання про проведення огляду в закладі охорони здоров`я, що підтверджується його записом у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2025 (а.с.4).

Згідно з дослідженими під час судового розгляду відеозаписами, що містяться на DVD-R, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №472771 від 04.10.2025, зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинення працівником поліції транспортного засобу під його керуванням та роз`яснення причин зупинки, виявлення працівником поліції ознак перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота; проходження ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу приладу Drager Alkotest, відповідно до якого, результат тесту на алкоголь №1187 становить 1,22‰ та згоду ОСОБА_1 з результатами такого огляду; встановлення, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії; роз`яснення працівником поліції процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та складання протоколів про адміністративні правопорушення за ознаками ч.3 ст.130 КУпАП, ч.5 ст. 126 КУпАП; відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та встановлення інформації про те, що ОСОБА_1 є особою, яка самовільно залишила військову частину за місцем служби й складання відповідних документів у зв`язку з цим (а.с.8).

Згідно з пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/753 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пунктів 6 та 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до частин 2-5 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 30.06.2025 ОСОБА_1 , був визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 02.10.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.5-6).

Згідно з повідомленням Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області № від 05.10.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія отримував, а саме КВЕ-482768, категорія С, та 02.10.2024 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Повторність. (а.с.7).

Враховуючи вище викладене, з дня ухвалення постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 02.10.2024 до вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 04.10.2025 минув понад один рік.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Як встановлено вище, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №472771 від 04.10.2025 зазначено, що ОСОБА_1 правопорушення щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння вчинено повторно, однак дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковано за ч.3 ст. 130 КУпАП без викладу обставин про те, що ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 04.10.2025 о 00:25 год у селищі Котельва Полтавської області по вул. Короленка керував автомобілем ВАЗ 21103, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 ARCD0523, тест 1187, результат 1,22 ‰), чим порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306.

Частиною другою статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, належно встановлені, досліджені та перевірені доказами обставини, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 , який повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою цієї статті, оскільки порушив вимогу Правил дорожнього руху щодо заборони водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Отже, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №472771 від 04.10.2025 транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , ВАЗ 21103, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 (а.с.1).

Під час судового розгляду не встановлено наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 16.10.2025 було об`днано в одне провадження справа про адміністративне правопорушення №535/964/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.3 ст.130 КУпАП (що перекваліфіковано судом на ч.2 ст. 130 КУпАП) та справа про адміністративне правопорушення №535/965/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.5 ст.126 КУпАП, з присвоєнням об`єднаній справі №535/964/25 (а.с.15).

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Під час судового розгляду не встановлено наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, тому оплатне вилучення транспорного засобу суд не застосовує.

Враховуючи характер вчинених правопорушень та особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, а також враховуючи, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, визначене санкцією статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчиненню правопорушень.

Частинами другою та третьою статті 30 КУпАП встановлено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Як встановлено вище, постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі № 535/586/25 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Отже, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на момент ухвалення судового рішення складає 4 роки 8 місяців 16 днів.

Таким чином, при призначенні ОСОБА_1 остаточного адміністративного стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом строком на п`ять років необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 30.06.2025, яка становить 4 роки 8 місяців 16 днів позбавлення права керування транспортними засобами, що в загальному становить 9 років 8 місяців 16 днів.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 30, 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та відповідно до ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на дев`ять років вісім місяців 16 днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно з ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України. Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у даній постанові, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Платіжні реквізити для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення дорожнього руху (штрафів ДАІ): отримувач коштів - ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, р/рахунок - UA0016001.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/о UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя А.В. Шолудько