Справа №750/6394/25
Провадження №3/750/2200/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Бабинця С.П.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

28.04.2025 о 09:30 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Миру, 283, керував транспортним засобом Renault Koleos, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія, проводився по місцю зупинки за допомогою приладу «Драгер» ALCOTEST 6820 ARHK-0087, проба позитивна 0,37% проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 17.09.2025 ОСОБА_1 з протоколом не погодився, вказав, що він пропонував пройти огляд у лікарні, однак йому відмовили. Спочатку він пройшов на місці, результат 0,37%, і він погодився саме з тим, що побачив на екрані приладу. Але ознак сп`яніння у нього не було, добу до цього він вживав алкоголь. Він не був в стані сп`яніння, але йому було відмовлено в проходженні огляду у лікаря. Відеозапис, це нарізка, і тому не зафіксовано про бажання пройти огляду у лікаря.

В подальшому, ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 16.10.2025 о 10:30 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався достатній час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник 29.05.2025 року був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу, що підтверджується розпискою останнього на заяві від 15.05.2025 року.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Бабинця С.П., проти чого захисник не заперечував.

Захисник просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях його довірителя, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано проти огляд у лікарні, а навпаки навіть відмовлено у такому, права не були роз`яснені. Долучений до протоколу відеозапис не є безперервним, що є порушенням.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та надані захисником заперечення, суд приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як визначено в п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313882 від 28.04.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.04.2025, в якому зазначено, що «Огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,37‰. З результатами згоден: ОСОБА_1 , 24.04.63, з результатом згоден», чеком з результатами тестування на приладі Drager Alcotest 6820 ARHK-0087 від 28.04.2025 з результатом 0,37‰, розпискою ОСОБА_1 від 28.04.2025, згідно якої останній доручає гр-ну ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_2 , доставити його транспортний засіб Рено Колеос, д.н.з. НОМЕР_3 до місця стоянки, рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Олексія Чуба від 28.04.2025, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №313882 від 28.04.2025.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні та його захисника, оскільки, зазначене ними, об`єктивно нічим не підтверджується.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч.3 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. 3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. 5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Як слідує з відеозапису, долученого до протоколу, поліцейськими було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановленого діючим законодавством. На відеозаписі зафіксований факт руху автомобіля о 09:30 год. і його зупинка працівниками поліції за порушення ПДР. Під час перевірки документів і спілкування з водієм у поліцейських виник сумнів щодо тверезості водія, тому останнього спершу спитали про можливе вживання алкоголю, на що водій відповів, що вчора вживав алкоголь, йому було запропоновано видихнути в бік працівника поліції, після чого названо ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння), і запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». На вказану пропозицію водій спитав: «а може не треба», «може скідочку зробите». Водію роз`яснено про відповідальність в разі відмови від проходження огляду. Водій погоджується, йому пропонують вийти з автомобіля і підійти до службового автомобіля поліції. Водій вказує, що зараз покаже 0,33%, на що поліцейський зазначає, що чому саме 0,33%, можливо в нормі буде. Другий працівник поліції представляється водію, показує прилад, пропонує обрати мундштук, і пояснює про допустиму норму алкоголю. ОСОБА_1 продуває прилад, і результат, який прилад показав 0,37% проміле. У водія запитали чи згоден той з результатом, і хоча відповіді не чутно, жодних заперечень останній не висловлює. Також поліцейський зазначає, що від ОСОБА_1 йде стійкий запах алкоголю, запитує чи не відчував водій перегару, на що останній вказує, що так, але дружина попросила відвести картоплю на дачу. Чек підписує сам. Після заповнення акту огляду, ОСОБА_1 пише самостійно свої анкетні дані та зазначає, що з результатом згоден. При цьому працівник поліції перед цим просить того писати розбірливо і вказує, що тут водій зазначає згоден чи не згоден з результатом огляду. Після цього, 09:40 год. працівник поліції ще раз роз`яснює ОСОБА_1 причини зупинки, про виявлені ознаки сп`яніння під час спілкування і які саме, що водій погодився пройти огляд на місці зупинки, результат позитивний 0,37 проміле і з результатом водій згоден, роз`яснює про відповідальність водія, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснює права та вказує, що буде складено протокол і просить очікувати. Після цього на відеозаписі зафіксовано як працівник поліції сідає в автомобіль, складає протокол і о 10:05 год. виходить з авто, зачитує протокол о 10:06 год., ОСОБА_1 все підписує без заперечень. З 10:18 год. до 10:42 год. зафіксовано як працівники поліції та ОСОБА_1 очікують, коли на місце приїде «тверезий водій», о 10:43 заповнення ОСОБА_1 розписки про передачу авто тверезому водію.

Посилання ОСОБА_1 та захисника у судовому засіданні на ті обставини, що на відеозаписі не зафіксовано факту відмови працівників поліції в доставленні ОСОБА_1 на огляд до лікаря, оскільки такий відеозапис не є безперервним, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено і на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що ОСОБА_1 перебуває у такому стані, останній погодився на проходження огляду на місці зупинки за допомогою алкотестера. ОСОБА_1 особистими підписами ствердив і дані протоколу і результати газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 ARHK-0087» - 0,37 %, про що самостійно вказав в акту огляду.

Даними долучених відеозаписів поза розумним сумнівом підтверджено виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння, вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, добровільну згоду водія на продування газоаналізатора «Аlcotest Drager 6820» з дотриманням вимог Інструкції, та добровільне підписання як Акту огляду на стан сп`яніння, так і результатів приладу «Драгер».

Суд особливо звертає увагу на відеозапис з відео-реєстратору поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

На вказаному відеозаписі безперервно зафіксовано як зупинку водія, спілкування з останнім, процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так і поетапне складання працівниками поліції адміністративних матеріалів та протоколу. Жодних заперечень з приводу достовірності отриманих результатів під час проведення огляду із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0087 ОСОБА_1 не висловлював, що підтверджується підписом водія в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейський, який зупинив водія, постійно перебував поряд з ОСОБА_1 , окрім моменту початку складання протоколу в автомобілі, однак ОСОБА_1 перебував поряд з іншим працівником поліції. І відеозапис спілкування з тим також зафіксовано на відеокамері. Жодного висловлювання стосовно бажання пройти такий у лікаря ОСОБА_1 не висловлював. Відеозапис містить один файл, на якому наявне відео з 09:00 год. (час фіксації автомобіля та зупинки його працівником поліції) до 10:43 год. (часу оформлення розписки ОСОБА_1 про передачу транспортного засобу тверезому водію), а тому такий відеозапис є безперервним. Твердження про те, що відеозапис здійснювався фрагментально є необґрунтованими, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис хоч і складається з декількох відеофайлів, однак кожен з них містить дату та разом вони становлять цілісну картину.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд приймає до уваги, що будь яких зауваження щодо змісту складеного поліцейським протоколу, ОСОБА_1 не подавав та в своїх письмових поясненнях до нього зазначив: «Згоден», що суперечить його поясненням в судовому засіданні.

Відповідно, зазначення водієм в судовому засіданні про те, що працівниками поліції йому було відмовлено в проведенні огляду у лікарні, суд вважає захисною версією, наданою з ним з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Тобто, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам статті 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. Крім того, відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Щодо зазначення ОСОБА_1 в судому засіданні про те, що жодних ознак сп`яніння він не мав, такі посилання також судом визнаються неспроможними.

Так, право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Тобто, вирішення наявності чи відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння. В той же час, підтвердити або спростувати наявність відповідного стану сп`яніння можливо лише шляхом проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки і результат такого огляду позитивний, останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо посилання захисника на відсутність доказів того, що у ОСОБА_1 наявний алкоголь у крові, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, суд зазначає, що такі є неспроможними, оскільки відповідно до п.6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

За умовами п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

При чому, вміст алкоголю в повітрі перераховують у вміст алкоголю в крові за співвідношенням: масова концентрація парів етилового спирту в повітрі 1 мг/дм3 відповідає вмісту алкоголю в крові 2,1‰.

За таких обставин, твердження захисника про відсутність доказів наявності у ОСОБА_1 алкоголю в крові, є безпідставними, оскільки вміст алкоголю в крові 0,37‰ (проміле) приблизно відповідає концентрації алкоголю в повітрі близько 0,17 мг/л, що приблизно в 1,85 рази перевищує дозволену норму для водіїв в Україні (0,2‰), а відтак такі твердження захисника є помилковими, оскільки результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, отримані за допомогою газоаналізатору Drager Аlcotest 6820 ARHK-0087 є належними і допустимими доказами у справі і підтверджують наявність алкоголю в крові водія ОСОБА_1 .

Відтак, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху-керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (0,37 проміле, що перевищує допустиму норму 0,2 проміле). Об`єктивні дані газоаналізатора не спростовані.

З урахуванням зазначеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 сукупністю досліджених доказів, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, чеком приладу «Драгер» з показником 0,37% проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.04.2025 з підписом про згоду з результатами, відеозаписом до протоколу, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечує факту вживання ним алкоголю напередодні. Також вказаним відеозаписом зафіксовано проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» з показником 0,37% проміле, та його згода з результатами огляду на місці зупинки, яка викладена ним у акті огляду.

При цьому, на наявному в справі диску із відеозаписами зафіксовані найбільш вагомі моменти, які мають значення для прийняття обґрунтованого рішення по справі, як то керування водієм транспортним засобом, зупинка транспортного засобу, спілкування поліцейських з водієм, повідомлення ОСОБА_1 про наявні ознаки алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти процедуру освідування на місці зупинки, згода на проходження огляду на місці зупинки та згода з отриманим результатом такого огляду, роз`яснення прав водієві, складання протоколу з роз`ясненням його змісту.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь