ПОСТАНОВА

іменем України

16.10.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2025 з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 1581 від 23.09.2025, ОСОБА_1 , будучі директором ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», в порушення п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України занизив податок на прибуток на загальну суму 892033 гривень, в тому числі: за 2020 рік на суму 680955 гривень; за 2021 рік на суму 178785 гривень; за 2022 рік на суму 32293 гривень.

Також ОСОБА_1 , будучі директором ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», в порушення п. 185.1 ст. 185, п.п. 186.2.3 п. 186.3 ст. 186, п. 187.8 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України занизив податок на додану вартість на загальну суму 767622 гривень, в тому числі: за лютий 2020 року на суму 161092 гривень; за березень 2020 року на суму 19989 гривень; за квітень 2020 року на суму 83166 гривень; за травень 2020 року на суму 288090 гривень; за жовтень 2020 року на суму 21932 гривень; за грудень 2020 року на суму 12102 гривень; за січень 2021 року на суму 104782 гривень; за березень 2021 року на суму 16904 гривень; за жовтень 2021 року на суму 19429 гривень; за листопад 2021 на суму 32781 гривень; за січень 2022 року на суму 7355 гривень.

Крім того ОСОБА_1 , будучі директором ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», в порушення п. 201 ст. 201, абз. 4 п.п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не здійснив реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України тягне за собою накладення штрафу у розмірі 50% суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а саме 188493,87 гривень.

Також ОСОБА_1 , будучі директором ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», в порушення п.п. 141.4.1, 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України не оподаткував доходи нерезидента IT Soft Services Ltd (Болгарія), отриманих на підставі договору від 01.08.2024 № 01082024/5, що призвело до заниження податку з доходів нерезидентів за 2024 рік на загальну суму 82118 гривень.

Крім того ОСОБА_1 , будучі директором ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», в порушення п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 46.1 ст. 46, п. 49.18 ст. 49, п. 103.9 ст. 103, п. 141.4.1 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України не надав до податкового органу розрахунки (звіти) податкових зобов`язань нерезидента IT Soft Services Ltd (Болгарія) за договором від 01.08.2024 № 01082024/5, яким отримано доходи із джерелом їх походження з України за 2024 рік, що є невід`ємною частиною до податкової декларації, що тягне за собою накладення штрафу.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою від 09.10.2025, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останнього про розгляд справи за його участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпро, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, повністю підтверджена наступними доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 1581 від 29.08.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Протокол містить пояснення ОСОБА_1 згідно яких вбачається, що вказане адміністративне правопорушення останній скоїв у зв`язку із великим документообігом. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- витягом з акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД» ЕЛЬБА» з питань дотримання вимог податкового законодавства України, в ході проведення якої виявлені перелічені в протоколі порушення Податкового законодавства України, які інкримінуються директору ТОВ «ТД «ЕЛЬБА» ОСОБА_1 ;

- копією наказу ТОВ «ТД «ЕЛЬБА» від 10.10.2014 № 173 про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ТОВ «ТД «ЕЛЬБА» з 10.10.2014.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, як порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Проте, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення № 1581 та документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД «ЕЛЬБА» з питань дотримання вимог податкового законодавства України ОСОБА_1 , будучі директором ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», вчинив адміністративне порушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП протягом 2020 року, частково 2021 та 2022 років та 2024 року.

Так, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.163-1 КУпАП не містить ознак триваючого правопорушення, оскільки вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою до контролюючого органу податкової звітності за відповідний період. Крім того суд зауважує, що періоди невиконання обов`язків, виявлених в ході документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД «ЕЛЬБА», директором якої є ОСОБА_1 , неодноразово переривався, а тому строки притягнення до відповідальності ОСОБА_1 минули, оскільки вони знаходяться поза межами тримісячного строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Водночас, Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 7) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі п. 7) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко