Справа № 372/5771/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 жовтня 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Тиханський О.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858492 від 05.10.2025: 05.10.2025 о 17:30, Обухівський район, с. Витачів, вул. Городищенська, 18, громадянка ОСОБА_1 порушила правила вигулювання собак, що виражалося у вигулювані собаки породи «Доберман» у публічному місці без повідця та намордника, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, а саме малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та заподіяння шкоди майну.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала та пояснила, що вона разом зі своїм другом їхали автомобілем до м. Києва, зупинилися біля кав`ярні випити кави. В той час коли вони прогулювалися з собакою біля території кав`ярні, на оглядовому майданчиком який знаходився поруч, бігали діти. Собака, який був без повідця та намордника, побіг за дитиною, зупинив її вагою та прикусив в області правої сідниці. Розкаялася та просила суд не застосовувати до неї стягнення у вигляді конфіскації собаки, оскільки, жодних інших випадків із такою поведінкою собаки не було, в подальшому буде завжди вдягати на собаку намордника та дотримуватись правил.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_3 подала заяву що немає претензій до ОСОБА_1 , при вирішенні питання щодо накладення стягнення покладається на розсуд суду.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Суд, дослідивши матеріали про адміністративні правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Положеннями Глави 17 КУпАП взагалі не передбачена підвідомчість будь-якому органу справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Так, стаття 154 КУпАП діє в нинішній редакції з 08.11.2021.

До 08.11.2021 вказана стаття містила дві частини. Склад адміністративного правопорушення, який нині охоплюється ч. 3 ст. 154 КУпАП та вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , до 08.11.2021 був передбачений ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Разом із тим, підвідомчість справ, передбачених ч. 2 ст. 154 КУпАП, була та надалі продовжує бути визначена за судами першої інстанції (ст. 221 КУпАП).

Зважаючи на національне законодавство у сукупності з практикою ЄСПЛ і Комітету ООН з прав людини підтверджено, що адміністративні правопорушення, які передбачені національним законодавством України, підпадають під автономне поняття «кримінальне обвинувачення» для цілей статті 6 Конвенції та мають «кримінальний характер» в розумінні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, і тому на них розповсюджуються гарантії права на справедливий суд і механізм захисту прав людини органами ООН.

Аналізуючи підвідомчість справ про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що законодавець не відніс підвідомчість справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП до повноважень компетентних органів.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у Постанові "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.96 №9, відмова у судочинстві на підставі неясностей, неузгодженості або відсутності відповідного законодавства не допускається.

Відтак, зважаючи на те, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, за ч. 2 ст. 154 КУпАП віднесено до підвідомчості суду, враховуючи склад адміністративного правопорушення та відсутності у КУпАП повноважень компетентного органу на розгляд справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону, як гарантії права на справедливий розгляд, відтак справа підлягає розгляду місцевим судом з метою забезпечення принципу доступу до правосуддя.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст.154 КУпАП, утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858492, поясненнями, копією довідки КНП ОМР «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 05.10.2025, іншими матеріалами справи.

Таким чином суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Слід зазначити, що санкцією ч. 3ст. 154 КУпАП, передбачено додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.

Відповідно до ст. 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особою, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Тобто, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 154 КУпАП необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутній протокол опису тварини, яка підлягає конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації) у якої перебуває тварина, відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Крім того, положеннями ст. 265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1,89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про тимчасове вилучення собаки у ОСОБА_1 .

Крім того, вилучення собак у їх господаря (конфіскація) позбавить їх належної турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною. Тобто передбачене частиною третьою ст. 154 КУпАП покарання у виді конфіскації тварин не відповідає суспільній значимості порушення.

Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих обставин, наявність обставин, що пом`якшують стягнення, а саме щире каяття особи, відсутність претензій до неї з боку його законного представника потерпілого, застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 154 КУпАП, у виді штрафу без конфіскації тварини.

Таке адміністративне стягнення, на переконання суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження допущення ним нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 173-2, 221, 283 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., без конфіскації тварини.

Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: Обух. УК/м.Обухів/21081100, ЄДРПОУ: 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.), рахунок отримувача: UA0010449, ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України на рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (УАП); отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя : О.Б. Тиханський