Справа № 944/5256/25
Провадження №3/944/2861/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., з участю прокурора Бенко М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальностірозглянувши ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

суддею встановлено, що ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади спеціаліста Яворівської окружної прокуратури Львівської області, та будучи суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 21.06.2025 о 11:38 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що свою вину визнає повністю, щиро розкаяялася, зобов`язалася в подальшому подібного не допускати.

Прокурор в судовому засіданні обставини викладені в адміністративному протоколі пов`язаному з корупцією підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у письмовому висновку. Вказав, що з матеріалів перевірки проведеної УСР у Львівській області ДСР НП України не вбачається будь-яких об`єктивних даних, які б перешкоджали своєчасному виконанню ОСОБА_1 обов`язків, передбачених ст. 45 Закону. Просив визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати відносно останньої адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Так, за змістом статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч.1 ст.3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Статтею 45 Закону передбачено декілька типів декларацій щорічна (ч.1 ст. 45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня), перед звільненням (абз.1 ч.2 ст.45 Закону, подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями), після звільнення (абз.2 ч.2 ст.45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня) та кандидата на посаду (ч.3 ст.45 Закону, подається до призначення або обрання на відповідну посаду за минулий рік).

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В примітці до ст. 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме: 1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року; 2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності; 3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Також, згідно даного роз`яснення, днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п.1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Отже ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Вина ОСОБА_1 стверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом №728 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.09.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 наявними у маті ралах справи, а також її визнавальними поясненнями наданими у судовому засіданні;

- повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 100357/0/05-25 від 01.07.2025;

-копією наказу керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області №4 від 15.03.2021 «Про призначення ОСОБА_1 »;

- копією наказу виконувача обов`язків керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області від 07.01.2025 №2 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

-копією посадової інструкції;

-копією особової картки державного службовця ОСОБА_1 ;

- копією листа ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст 45 Закону України «Про запобігання корупції»;

-даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- іншими доказами наявними у матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, ступінь її вини, відсутність обтяжуючих обставин, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Застосування такого адміністративного стягнення є необхідним та достатнім для досягнення мети його застосування.

Відповідно до ст.40-1КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2024р. встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.30, 36, ч.1, 2 ст. 172-7, 283, 285 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя Юрій КОЛТУН