ПОСТАНОВА

іменем України

16.10.2025 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2025 року о 17:23 годині в м.Дніпро, вул. Передова, 601 неповнолітній ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2 з тріщиною на лобовому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, п.31.1 ПДР України.

Крім того, 30.08.2025 року о 17:23 годині в м.Дніпро, вул. Передова, 601 неповнолітній ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, оскільки взагалі його не отримував згідно наявної бази ІПНП, чим порушив п.2.1.а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол ЕПР1 №158728 від 25.10.2024 за ч.2 ст.126 КУпАП).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався до суду під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, судовою повісткою шляхом направлення поштового повідомлення, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи та забезпечено можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 достовірно знав про вказане судове провадження, не з`явився в судове засідання, клопотань про його відкладення не надавав, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.5 ст. 126 КУпАП, доведена в повному обсязі наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №438689, 438694 від 30.08.2025 року, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП; рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП від 30.08.2025 року, яким підтверджуються викладені в протоколі обставини.

При цьому, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень (справа № 205/15524/24) постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 18.12.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за протоколом ЕПР1 №158728 від 25.10.2024.

Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.5 ст.126 КУпАП, що виразилося у керуванні транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, та у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Оскільки під час розгляду справи встановлена провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень і останній підлягає адміністративній відповідальності, у справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

При цьому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який продовжує керувати транспортними засобами, не маючи такого права, чим систематично вчиняє аналогічні правопорушення після застосування до нього адміністративних стягнень, на нього необхідно накласти основне адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.5 ст. 126 КУпАП.

При цьому, відповідно до п.1.10 ПДР України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Зі змісту ч.2 ст. 30 КУпАП вбачається, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

В той же час, Велика Палата Верховного Суду в п. 21 постанови від 30.08.2023 у справі №208/712/19, розглядаючи заяву захисника про перегляд постанов Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.04.2019 та Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019 про притягнення особи до адміністративної відповідальності з підстави встановлення ЄСПЛ у рішенні від 06.10.2022 (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, констатувала, що згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального кодексу України, а КУпАП.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо застосування до особи такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, в межах розгляду справи за КУпАП суд має виходити зі змісту поняття водій, визначеного ч. 2 ст. 30 КУпАП, що узгоджується із роз`ясненням, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 є неповнолітнім, посвідчення водія не отримував, тобто право керування транспортними засобами йому не надавалося, тому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до нього застосуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: Н.В. Машкіна