ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Інгульського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

29.05.2025 о 10:40 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на посаді продавець сигаретного кіоску «Твій друг» здійснювала торгівлю тютюновими виробами, а саме: продала 1 пачку сигарет «Комплімент» за 65 грн. ОСОБА_2 без марок акцизного податку, чим порушила вимоги п. 216.5 та ст. 226 Податкового Кодексу України.

Своїми діями ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Крім того, 29.05.2025 о 10:40 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні сигаретного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснювала продаж тютюнових виробів без наявної ліцензії на здійснення такої діяльності, а саме: продала 1 пачку сигарет «Комплімент» ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Оспорюючи висновки суду про доведенність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, вказала, що суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, можуть бути лише спеціальні суб`єкти, а саме суб`єкти господарської діяльності. На думку апелянта, вона не є суб`єктом господарської діяльності та матеріали справи не містять будь-яких таких відомостей. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані та документи, що підтверджують факт відсутності у суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснює свою діяльність в приміщенні сигаретного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ліцензії на здійснення торгівлі тютюновими виробами.

Також вказала, що необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Зазначила, що в оскаржуваній постанові йдеться про поодинокий випадок реалізації тютюнового виробу, що не свідчить про наявність в діях ОСОБА_3 саме здійснення господарської діяльності, з огляду на поняття такої. І навіть щодо цього випадку такої реалізації, відсутні докази продажу, оскільки не було здійснено та оформлено належним чином закупки.

Оспорюючи висновки суду про доведенність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, апелянт вказала, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП можливо притягнути виключно особу, яка є суб`єктом господарської діяльності, тобто суб`єкт даного правопорушення є специфічним, який наділений законом спеціальними, властивими йому ознаками, якими є суб`єкти господарювання.

На переконання апелянта, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та зареєстрована у встановленому законом порядку, як юридична особа або фізична особа-підприємець. Вважає, що викладена фабула адміністративного правопорушення не відповідає кваліфікуючим ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо фактичних обставин справи. На думку апелянта, поза увагою суду залишились обставини, які передували складенню вищевказаних протоколів і про які ОСОБА_1 зазначала під час розгляду справи в суді першої інстанції. Пояснила, що вона ніколи не перебувала на «посаді продавця сигаретного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 »», у вказаному приміщенні вона ніколи не працювала та не вела господарської діяльності. Жодні відомості, які спростовують зазначене в матеріалах справи відсутні. Працівниками поліції не встановлено, хто із суб`єктів господарювання здійснює свою підприємницьку діяльність у вказаному приміщенні та хто є власником тютюнових виробів реалізація яких начебто здійснювалась. В свою чергу, саме вказана інформація має визначальне значення для встановлення суб`єкта вчинення правопорушення. Вказала, що в протоколах у графі «місце роботи» (особи яка притягується до адміністративної відповідальності) працівники поліції чітко зазначають, що ОСОБА_1 - офіційно не працює, що по суті суперечить обставинам які їй ставляться в провину.

Також просить звернути увагу, що ОСОБА_2 , який начебто придбав тютюнові вироби у вказаному кіоску та від якого були відібранні письмові пояснення, не зазначений в протоколі як свідок. На думку апелянта, наявні в матеріалах справи фото продукції не можуть підтверджувати факту продажу товару, а лише доводить наявність цих виробів в приміщенні.

Позиції учасників судового провадження.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії").

Відповідно особа, що ініціювала апеляційний перегляд оскаржуваного рішення, повинна сумлінно, з урахуванням принципів добросовісності та розумності, користуватися наданими їй процесуальними правами та утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частин 80; першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції").

ОСОБА_1 до апеляційного суду викликалась тричі. На відомі суду адреси місця проживання та реєстрації їй надсилались повідомлення про виклик до суду. Однак, ці повідомлення не вручені адресату за закінченням терміну зберігання. У зв`язку з тим, що ініціатор апеляційного оскарження постанови не скористалась своїм правом та не поцікавилась наявним щодо неї судовим провадженням, судом прийнято рішення розгляд справи проводити без її участі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався.

Дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП, як на докази її вини, в постанові суд послався на наявність у матеріалах справи:

- протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 722044 від 29.05.2025 та серії ВАД №722043 від 29.05.2025;

- рапорту ст. ДОП СДОП ВП МРУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Андрія Сидорова від 29.05.2025;

- протоколу огляду від 29.05.2025;

- пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29.05.2025;

- фотоматеріалів доданими до протоколів про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції об`єктивно з`ясовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення інкримінованих їй адміністративних правопорушень, з чим погоджується апеляційний суд. Такий висновок суду об`єктивно підтверджується вищевказаним доказами.

За ч. 1 ст. 156 КУпАП настає адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як видно з матеріалів справи, що ОСОБА_1 29.05.2025 здійснила торгівлю тютюновими виробами, а саме: продала 1 пачку сигарет «Комплімент» за 65 грн. ОСОБА_2 без марок акцизного податку, а також здійснювала продаж тютюнових виробів без наявної ліцензії на здійснення такої діяльності.

Зазначене підтверджується, зокрема, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яким 29.05.2025, знаходячись на робочому місці, вона здійснила продаж безакцизних сигарет та без відповідної на це ліцензії, невідомому їй чоловіку за 65 грн, марки «Комплімент». В подальшому працівниками поліції вилучено сигарети без марок акцизного податку, які були на прилавку у присутності понятих.

Отже ОСОБА_1 не заперечувала, що здійснила продаж тютюнових виробів та що вона у цей момент перебувала на робочому місці.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , саме йому ОСОБА_1 продала сигарети марки «Комплімент» за 65 грн.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Статтею 17 Закону визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Поміж тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів за наявності відповідної ліцензії, а також з наявністю марок акцизного податку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що вона не є суб`єктом господарювання, та не є продавцем у кіоску «Твій друг», а здійснювала там торгівлю на прохання своєї знайомої (не зазначила кого саме).

Разом з тим, доказів того, хто саме є продавцем у цьому кіоску, ОСОБА_1 не надала. Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання (як вона зазначає), зокрема витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Тому суд вважає ці доводи ОСОБА_1 голослівними та розцінює їх як спосіб уникнення адміністративної відповідальності, адже саме вона продала тютюнові вироби ОСОБА_2 , чого ОСОБА_1 не заперечувала.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки вказані докази підтверджують факт того, що ОСОБА_1 здійснила роздрібну торгівлю тютюнових виробів без марок акцизного податку та без наявної ліцензії на здійснення такої діяльності.

Вказане утворює склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність.

В ході апеляційного перегляду встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені у них відомості відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Інгульського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова