ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження 3/521/5691/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого: АДРЕСА_1

за ч. 5 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2025 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Toyota Hiace н/з НОМЕР_1 по вул. Дальницькій, 13 в м. Одесі порушив безпечну дистанцію та інтервалу руху, розташування транспортних засобів на проїзній частині, створивши аварійну обстановку, в наслідок чого автомобіль марки Opel Astra н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку вимушений був різко змінити швидкість руху, вжити заходів щодо забезпечення особистої безпеки.

Виходячи з діючого законодавства України водіння автомобіля це відповідальність, яка вимагає від водія дотримання певних обов`язків.

До основних обов`язків водія належать, зокрема: дотримання правил дорожнього руху, забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, водій зобов`язаний знати правила дорожнього руху і дотримуватися їх під час руху.

Водій повинен керувати автомобілем обережно і відповідально, щоб не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ).

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 затверджених ПКМУ № 1306 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення водіями правилбезпечної дистанції та інтервалу руху, розташування транспортних засобів на проїзній частині що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян є адміністративним правопорушення, передбаченим ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Правопорушник обставини викладені у протоколі підтвердив, вину в порушенні ПДР визнав.

Вина останнього у вчинені адміністративного правопорушення, окрім того, підтверджується :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 446130;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Порушень працівниками поліції Законів України «Про дорожній рух», «Про національну поліцію», КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 6.11.2015 року судом не встановлено.

При вирішенні справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер (санкція є достатньо суворою, право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності) та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого (принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву»).

Так, встановлені судом при розгляді справи обставини, вина правопорушника є результатом чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При накладення адміністративного стягнення суд в порядку статті 33 КУпАП враховує, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини.

Керуючись статтями 33, ч. 5 ст. 122, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови суду, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП - у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу 2 890 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

06.10.25