Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2319/25 Головуючий у 1-й інст. Мороко С. В.
Номер провадження №33/4805/743/25
Категорія ч.3 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кирилюка Віталія Леонідовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кирилюка Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 05.03.2025 о 14 год 08 хв по вул Червоний Промінь, 30 в с-щі Гришківці Бердичівського району керував транспортним засобом SKODA OKTAVIA TOUR, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП Бердичівської міської лікарні №18 від 20.03.2025, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кирилюк В.Л., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. На думку захисника, матеріали справи не містять будь-яких належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, а стороною захисту надано достатньо доказів на спростування винуватості останнього. Вважає, що суд першої інстанції за наявності протиріч щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння безпідставно відмовив у проведені судово-медичної токсикологічної експертизи, чим обмежив право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист своїх прав, а також порушив принцип рівності та змагальності сторін, гарантії справедливого розгляду справи тощо. Також, захисник звернув увагу на відсутність в матеріалах справи доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим зупинка транспортного засобу під його керуванням є незаконною, а складені відносно нього процесуальні документи згідно доктрини «плодів отруєного дерева» не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Окрім того, наголосив, що у п. 25 акту медичного огляду відсутній заключний діагноз, чи перебуває водій у стані наркотичного сп`яніння, а в п. 24 акту зазначено лише результат лабораторних досліджень: виявлено амфетамін, канебіоїди. Також звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не визнавав вживання 04.03.2025 канабіоїдів, а на запитання лікаря повідомив, що вживав заспокійливі препарати на їх основі. Вказав на порушення, допущені працівниками лікарні під час відібрання біологічного середовища (сечі) та покладення судом в основу вини ОСОБА_1 результатів експрес-тесту, який надає лише попередній результат. Окрім того, захисник окремо звернув увагу на складення протоколу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 та не отримання ним повідомлення про складання протоколу на 26.03.2025, у зв`язку з чим такий не може бути належним доказом у справі. Отже, на переконання захисника, матеріали справи не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Відповідно до п. 7 розділу III Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до п. 15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Відповідно до п. 16 розділу III Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 755514 від 26.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 05.03.2025 о 14 год 08 хв по вул Червоний Промінь, 30 в с-щі Гришківці Бердичівського району керував транспортним засобом SKODA OKTAVIA TOUR, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП Бердичівської міської лікарні №18 від 20.03.2025, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП (а.с.8-9); направленням від 05.03.2025 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); висновком від 20.03.2025 КНП «Бердичівська міська лікарня», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (а.с.3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.5); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом (а.с.6); відеозаписом події (а.с.2); повідомленням від 05.03.2025 про запрошення до підрозділу Бердичівського районного відділу поліції (а.с.10); копією постанови від 27.08.2024 Бердичівського міськрайонного суду, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами (а.с.11); копією постанови від 24.09.2024 Бердичівського міськрайонного суду, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с.12-15).

Судом також досліджені докази, надані стороною захисту: повідомлення від 11.04.2025 КНП «Бердичівська міська лікарня» адвокату Кирилюку В.(а.с.48); акт № 18 від 05.03.2025 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому: п. 16 «Відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: суб`єктивні та об`єктивні (згідно з документами, іншими джерелами)» містить такий запис: «04.03.2025 препарати на основі канабіоїдів», цю інформацію повідомив особисто ОСОБА_1 , що також було зафіксовано на відеозаписі (14:59 год) та вказано вище; п. 20 містить висновок та діагноз за результатами огляду: позитивний тест АМР та ТНС, що спростовує доводи захисника про відсутність висновку та діагнозу в акті огляду (а.с.49); витяг із журналу обліку взяття крові, біологічного матеріалу та токсилогічне дослідження, відповідно до якого 05.03 проводився огляд ОСОБА_1 , виявлено амфетамін, канабіоїди (а.с.50-53); результату від 12.03.2025 токсилогічного дослідження ОСОБА_1 , з якого вбачається, що зразки відбирались 05.03.2025, в доставленому зразку сечі виявлено амфетамін, канабіоїди (а.с.54); повідомлення від 25.04.2025 КНП «Бердичівська міська лікарня» адвокату Кирилюку В., до якого долучено копію декларації про відповідність експрес-тесту Core test, документи та інформацію щодо нього, з яких, зокрема, вбачається, що АМР - це тест на амфетамін, а ТНС на марихуану (а.с.43-47).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Зокрема, з наявного у справі відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Водій пройшов відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, де проведено дослідження його біологічного середовища (сечі) за допомогою експрес-тесту та виявлено у відібраних зразках вміст наркотичних речовин, про що повідомлено останнього. ОСОБА_1 також роз`яснено, що заключний висновок буде виготовлено після надходження результатів лабораторного дослідження і вручено запрошення для явки до підрозділу поліції.

Згідно акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 18 від 05.03.2025 ОСОБА_1 встановлений діагноз позитивний тест АПК, ТНК (а.с.49).

Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 05.03.2025 №18, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (а.с.3).

Підстав, вважати що вищевказані акт та висновок складені з порушенням вимог законодавства, наслідком яких могло бути визнання огляду на стан сп`яніння або висновку недійсним, апеляційний суд не вбачає. Такі докази є належними і допустимими та достовірно підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що біологічне середовище (сеча) у ОСОБА_1 було відібране лише в одну ємність та не опломбовувалося в його присутності, не спростовують висновків суду першої інстанції. Сам по собі факт можливого недотримання окремих положень Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 не може бути підставою для визнання отриманих доказів недопустимими, оскільки такі порушення мають формальний характер і не впливають на достовірність результатів дослідження. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду, добровільно надав біологічний матеріал. Результати лабораторного дослідження (а.с.54) підтвердили наявність у нього наркотичних речовин. Отже висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів, працівниками поліції та лікарем не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до підрозділу поліції 25.03.2025 для оформлення адміністративних матеріалів, про що свідчить його особистий підпис у відповідному повідомленні (а.с.10), однак у зазначений день та час не з`явився. Із відеозапису вбачається, що 26.03.2025 року о 09 годині 12 хвилин працівники поліції здійснили телефонний дзвінок ОСОБА_1 , який, як свідчить зміст розмови, був обізнаний про необхідність явки до відділу поліції на 09 годину 00 хвилин цього ж дня. Під час розмови він повідомив, що не прибуде, не зазначивши причин своєї неявки. У відповідь працівник поліції зазначив, що він уже був попереджений про те, що у разі повторної неявки відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, який буде направлений до суду. Зазначене ОСОБА_1 підтвердив та з цим погодився. Отже, доводи апеляційної скарги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 не виключають допустимості цього доказу.

Слід також зазначити, що через погодні умови з перших хвилин відеозапису неможливо достовірно встановити, чи повідомлявся ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу. Водночас із подальшого спілкування поліцейських з водієм вбачається, що особа ОСОБА_1 їм відома, і останній раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП. Таким чином зупинка транспортного засобу відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд у мотивувальній частині постанови детально виклав підстави відмови у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи. Викладені мотиви є обґрунтованими, правильними, не потребують додаткового правового аналізу та не свідчать про обмеження судом права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, а також не порушують принципи рівності та змагальності сторін і гарантії справедливого розгляду справи тощо.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кирилюка Віталія Леонідовича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич