Справа № 204/9033/25
Провадження № 3/204/2206/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

12 серпня 2025 року о 22 годині 40 хвилин в м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна (Калініна), буд. 4, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Subary Legasy, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водій пройшов за допомогою Alcotest Drager прилад ARNK 0573, тест 3667, результат 2,06 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суддя зауважує, що особа, яка називає працівникам поліції під час складання останніми протокол про адміністративне правопорушення адресу місця свого проживання, контактний номер телефону, має усвідомлювати, що у зв`язку зі складенням протоколу, її буде викликано для розгляду справи компетентним органом.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , знаючи про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості цікавитись, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, а також результатами такого розгляду.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти, як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо нього, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

Також, у справі «Каракуця проти України» у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

До аналогічних висновків прийшов Другий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 06 червня 2023 року у справі № 953/375/23.

З огляду на викладене, неприбуття у судове засідання для розгляду справи ОСОБА_1 , який ознайомлений про наявність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і який був зобов`язаний цікавитись історією розгляду протоколу, суддя розцінює як спосіб реалізації ним своїх прав, а тому, розгляд справи слід провести без його участі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 421263 від 12 серпня 2025 року; рапортом інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області лейтенанта поліції Слободи В. від 12 серпня 2025 року; тестуванням на приладі Drager, результат огляду склав 2,06 ‰; актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім цього, під час судового розгляду, суддею був досліджений диск із записом із нагрудної камери патрульного поліцейського, відповідно до якого: на початку відеозапису вбачається, як транспортний засіб сірого кольору рухається по тротуару. Із відеозапису під № 471262 від 12 серпня 2025 року вбачається, що 22:52:09 годині, коли патрульні поліцейські підійшли до транспортного засобу, чоловік, який був за кермом, намагається вийти із транспортного засобу. Об 22:51:57 годині ОСОБА_1 просить патрульних поліцейських вимкнути нагрудні камери, на що отримує відмову. О 22:53:09 годині патрульні поліцейські просять ОСОБА_1 надати документи, які б встановлювали особу останнього, однак ОСОБА_1 повідомляє, що у нього наявні документи, однак не із собою, а вдома. Об 22:55:40 годині на запитання патрульного поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 повідомив, що алкогольні напої не вживав. Вподальшому, на пропозицію патрульного поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці, ОСОБА_1 погодився. О 22:56:36 годині патрульний поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його права під час проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Об 22:59:27 годині на запитання ОСОБА_1 патрульні поліцейські повідомляють про причину зупинки його транспортного засобу. О 23:01:32 годині ОСОБА_1 проходить огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Drager. Об 23:01:57 годині патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 про результати пройденого огляду.

Так, згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя О.О. Некрасов