Справа № 574/36/25
Провадження № 3-зв/584/11/25
ПОСТАНОВА

15.10.2025 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Данік Я.І., розглянувши матеріали у відкритому судовому засіданні в м.Путивль заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лішунова Євгенія Олександровича про відвід судді Буринського районного суду Сумської області Гуку Т.Р. у справі про адміністративне правопорушення №574/36/25 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

28 серпня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. надійшла заява про відвід судді Буринського районного суду Сумської області Гуку Т.Р. у справі про адміністративне правопорушення №574/36/25 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді вказаної справи.

22 вересня 2025 року вищевказана заява, як окрема судова справа, надійшла до Путивльського районного суду Сумської області, яка в подальшому в порядку автоматизованого розподілу була передана для вирішення судді Данік Я.І.

Судове засідання у справі було призначено на 11 год. 00 хв. 24 вересня 2025 року, однак представник ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки повідомлення про засідання він отримав за добу, і крім того о 10 год. 00 хв. 24 вересня 2025 року у Кролевецькому районному суді Сумської області він бере участь як захисник у кримінальному провадженні №577/1721/24.

Судове засідання було відкладено на 12 год. 30 хв. 29 вересня 2025 року, однак представник ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. знов подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки о 12 год. 30 хв. 29 вересня 2025 року згідно з дорученням Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги він зобов`язаний з`явитися до СПД №1 Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.

Судове засідання було відкладено на 10 год. 00 хв. 6 жовтня 2025 року, однак представник ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. знов подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки о 16 год. 45 хв. 6 жовтня 2025 року він бере участь як представник скаржника у розгляді апеляційної скарги в Київському апеляційному суді.

Судове засідання вчергове було відкладено на 09 год. 00 хв. 15 жовтня 2025 року, однак представник ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. знов подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки о 09 год. 00 хв. 15 жовтня 2025 року його викликано до Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.32).

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.31).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У заяві про відвід судді представник ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. зазначав про те, що суддя Гук Т.Р. не може брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки наявні сумніви в його об`єктивності та неупередженості, а мотиви, доводи та докази будуть надані під час розгляду відводу у суді.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 6 вересня 2007 року у справі «Цихановський проти України» (заява №3572/03) національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц виснував, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін,а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Оскільки судом неодноразово відкладався розгляд заяви про відвід на підставі клопотань представника ОСОБА_1 адвокат Лішунова Є.О., останній, на переконання суду, з 22 вересня 2025 року до 15 жовтня 2025 року мав достатньо часу для надання суду письмових пояснень із зазначенням мотивів, доводів та доказів, на які він посилається як на підставу для відводу судді Гуку Т.Р., а також надати такі докази суду, що може свідчити про затягування розгляду справи, суд, враховуючи, що учасники справи повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та не допускати зловживання, вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його представника адвоката Лішунова Є.О.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є законність.

Як вбачається зі ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтями 7 та 246 КУпАП передбачено, що «провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності», «порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається цим Кодексом та іншими законами України».

Частиною шостою, пунктами 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя повинен додержуватися присяги. Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, дотримуватися правил суддівської етики.

Відповідно до статті 57 цього Закону присяга судді вимагає від нього об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до статей 1, 3 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною.

У преамбулі цього Кодексу наголошено, що судді добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і в позасудовій поведінці.

Статтею 7 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки.

У пункті 49 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що судді у своїй діяльності повинні керуватися принципами професійної поведінки.

Стосовно правил поведінки судді Консультативна рада європейських суддів вважає, що кожний окремий суддя повинен робити все можливе для підтримання судової незалежності на інституційному та особистому рівнях; судді повинні поводитися гідно при виконанні посадових обов`язків; вони повинні забезпечувати високий ступінь професійної компетентності, мати високий рівень професійної свідомості та виконувати свої обов`язки ретельно (пункт 50 Висновку Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи № 3 (2002).

Зазначені обов`язки судді є професійними стандартами, що формують модель поведінки, яку суддя повинен ставити за мету і якої повинен дотримуватися.

Інститути відводу та самовідводу є важливими інструментами, що закріплені відповідною низкою статей процесуальних кодексів. Право на самовідвід відображено у тексті Бангалорських принципів поведінки суддів, відповідно до яких незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Зміст принципу незалежності у цьому документі розкрито через сферу його застосування, зокрема, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, роз`яснено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Водночас слід розуміти, що зловживання самовідводом не допускається і може потягнути застосування дисциплінарної відповідальності. У цьому контексті зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи. За змістом коментованої статті заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі. Норма про самовідвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, проте відповідно до положень процесуальних кодексів заявлений самовідвід має бути мотивований.

Як зазначається в п.90 Коментарів до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23), що оприлюднені на офіційних вебсайтах Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Ради суддів України, обґрунтована підозра в упередженості може виникати в таких випадках: а)якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини; б)якщо суддя близько знайомий із громадянином, який бере участь у справі, зокрема, коли достовірність свідчень такого громадянина може мати суттєве значення для результатів.

У відповідності зі ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Практика Європейського Суду з прав людини ґрунтується на принципі презумпції неупередженості судді, тобто існує презумпція, що суддя неупереджений, доки не буде доведено зворотне (справа Хаушальс проти Данії (1989), рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, п.66, 67).

Підходи щодо упередженості та безсторонності з боку суддів викладено у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні в справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Бангалорським принципам поведінки суддів, відповідно до яких незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Зміст принципу незалежності у цьому документі розкрито через сферу його застосування, зокрема, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Адвокат Лішунов Є.О. є представником ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення №574/36/25 за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй заяві про відвід він послався на наявність сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді Гука Т.Р. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , проте ні у своїй заяві про відвід, ні в інших заявах, надісланих до суду, він не вказав, що саме викликає у нього такі сумніви, не зважаючи на те, що заяву про відвід ним було подано 28 серпня 2025 року.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність обставин, що могли б викликати сумніви у неупередженості судді Гука Т.Р. під час розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лішунова Євгенія Олександровича про відвід судді Буринського районного суду Сумської області Гуку Т.Р. у справі про адміністративне правопорушення №574/36/25 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Я.І.Данік