Справа № 139/696/25
Провадження № 3/139/227/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., з участю особи, щодо якої розглядається справа, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України,

У С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 до суду направлено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що о 17-ій годині 30 хвилин 03 жовтня 2025 року за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , умисно наніс ляпаси та стусани своїй колишній дружині - співмешканці ОСОБА_2 , що проживає разом із ним за вказаною адресою. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як домашнє насильство.

ОСОБА_1 не визнав себе винним за таким звинуваченням і пояснив: Його шлюб з ОСОБА_2 розірвано, вона проживала з іншим чоловіком, але, коли той помер, повернулася в селище Муровані Курилівці. Оскільки їх спільні діти не мають можливості жити зі своєю матір`ю, вони попросили його, аби він прийняв її. ОСОБА_2 схильна до зловживання спиртними напоями. Так, 03 жовтня 2025 року він з колишньою дружиною були біля автовокзалу в селищі. ОСОБА_2 в кафе «Привокзальний» вживала різні спиртні напої, а після повернення до місця їх спільного проживання, почала вимагати в нього коньяк, який він придбав на зустріч з друзями, що мала відбутися у неділю 05.10.2025. Піднімаючись із ліжка для пошуку коньяку, ОСОБА_2 впала, вдарившись головою до табуретки. Після цього вона набрала швидку допомогу і заявила їм, що її побив чоловік. Медики, в свою чергу, викликали поліцію. Швидка за його проханням забрала ОСОБА_2 в Могилів-Подільську ОЛІЛ, де вона пройшла курс лікування від алкогольного отруєння. Наразі він з ОСОБА_2 примирилися, вона вже тиждень не вживає спиртного, однак, до суду не з`явилася, оскільки захворіла на ГРВІ.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, про відсутність належних доказів події правопорушення, яке вмінено ОСОБА_1 та яке кваліфіковане як ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Так, на ствердження факту вчинення ОСОБА_1 вміненого правопорушення суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 422618 від 13.10.2025, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 401670.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Письмові пояснення учасників справи (а.с. 5, 6) взаємно спростовують обставини викладені у них: ОСОБА_2 стверджує, що чоловік їй давав ляпаси та ударив по голові табуретом, а ОСОБА_1 заперечує події, які описанні у письмових поясненнях ОСОБА_2 , та вказує, що ОСОБА_2 піднялась з ліжка, почала бігти, зашпорталась та впала, вдарившись головою об табуретку. При цьому і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в пояснення зазначили, що ОСОБА_2 вживала алкогольні напої.

Таким чином, доказами протиправної поведінки ОСОБА_1 , наслідками якої стало складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 422618 від 03.10.2025, є лише пояснення (а.с. 5) особи, яку сторона обвинувачення називає потерпілою.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Тож, враховуючи вищезазначене, не вбачаю можливості самостійно встановити факт події інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення лише на підставі пояснень потерпілої сторони без будь-яких інших належних і допустимих доказів.

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про подію вміненого ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено належними доказами подію вчинення ОСОБА_1 о 17-ій годині 30 хвилин 03 жовтня 2025 року домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 .

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 173-2, 221, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: ____________