ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1115/25

Провадження № 3/293/450/2025

14 жовтня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

18.09.2025 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №453325 від 14.09.2025 02:11:00, в с-щі Черняхів, вул. Володимирська, 6 водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова та не стійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 6820 та в медичному закладі відмовився на нагрудний відеореєстратор поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР, відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав.

Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що на відеозаписі відсутній момент керування та зупинки транспортного засобу за його участі, а тому такий відеозапис не може бути належним доказом по справі, який вказує на вчинене правопорушення. Також вказує, що з відеозапису чітко видно, що він повідомляє працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, а керував гр. ОСОБА_2 , проте дану інформацію працівники поліції не врахували при складанні протоколу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що біля першої години ночі їхав з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сторону м. Житомира, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 . Коли по дорозі на зустрічні смузі проїхав поліцейських ОСОБА_3 сказав, що не хоче мати проблем з поліцією, так як не має посвідчення водія, тому він зупинив автомобіль щоб помінятись місцями. Пояснив, що коли до автомобіля підійшов поліцейський він вже сидів за кермом. У подальшому на вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння пояснив, що автомобілем не керував, тому від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння відмовився.

Разом з тим на запитання суду повідомив, що не вказував працівникам поліції про те, що за кермом перебував ОСОБА_3 , оскільки поліцейські не запитували про особу, яка керувала автомобілем.

Зважаючи на викладені обставини просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що його попросив ОСОБА_1 14.09.2025 біля години ночі зустріти свого племінника ОСОБА_5 у м. Житомирі. Повідомив, що під час руху автомобіля в с-щі Черняхів за кермом перебував ОСОБА_6 . Побачивши, що назустріч їде поліцейський автомобіль ОСОБА_7 запропонував помінятись місцями з ОСОБА_8 , тому що Симона було відсутнє посвідчення водія.

Вказав, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що він не керував автомобілем як і не повідомляв про те, хто саме керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що його попросив ОСОБА_9 14.09.2025 у першій годині ночі сісти за кермо автомобіля, який належить ОСОБА_1 для того, щоб поїхати в Житомир, на що він погодився. Рухаючись в с-щі Черняхів по автодорозі на зустрічній смузі в цей же час рухався поліцейський автомобіль. Побачивши поліцейський автомобіль із ввімкненими проблисковими маячками, побоюючись зупинки автомобіля , запропонував ОСОБА_1 помінятись з ним місцями, оскільки на той час телефон його розрядився, а паперового посвідчення водія з собою не мав. Вказав, що він зупинив автомобіль і вони з ОСОБА_1 помінялися місцями. Разом з тим вказав, що працівникам поліції не повідомляв, що саме він керував автомобілем.

Заслухавши пояснення правопорушника, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.3 цієї статті в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №453325 від 14.09.2025 02:11:00 в с-щі Черняхів, по вул. Володимирській, 6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова та не стійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестер Драгер 6820 та в медичному закладі відмовився на нагрудний відео реєстратор поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР, відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №453325 від 14.09.2025 (а.с.2), копією постанови серії ЕНА №5715995 від 14.09.2025 року (а.с. 7), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів (а.с. 3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 14.09.2025 (а.с. 6), розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП від 14.09.2025 (а.с. 5), диском з відеозаписом події, які наявні в матеріалах справи ( а.с. 10).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису поліцейського вбачається, що:

- працівники поліції було зупинено автомобіль, із за керма якого вийшов ОСОБА_1 , якому повідомлено про причини зупинки транспортного засобу, а саме за порушення п.9.2.б ПДР. Перед зупинкою тарнспортного засобу працівники поліції слідували за автомобілем, яким керував ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те що він не керував автомобілем. Під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , у останнього виявлено ознаку алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, не чітка мова та поведінки що не відповідала обстановці. ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився. Після цього працівник поліції запропонував пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився. ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки передбачені ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено що відносно його буде складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Після чого працівник поліції перейшов до частини оформлення матеріалів протоколу, які після їх складення були надані ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання. Від підпису яких він відмовився.

Щодо доводів особи правопорушника щодо відсутності на відео фіксації події саме зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відсутності факту керування транспортним засобом, то суд не враховує та не бере до уваги заперечення ОСОБА_1 в цій частині, оскільки на відеозаписі містяться дані виявлення правопорушення автомобілем на дорозі, після чого машина поліцейських, виконавши розворот почала переслідувати автомобіль, після зупинки автомобіля працівники поліції підійшли до автомобіля, з водійського сидіння якого вийшов саме ОСОБА_1 , тому його пояснення про те, що він не керував автомобілем є безпідставними.

Щодо показів свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 то суд до таких показів ставиться критично та ставить їх під сумнів, оскільки як убачається із відеозапису під час спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 ніхто із свідків не підійшов до працівників поліції та не повідомив, що саме ОСОБА_3 здійснював керування автомобілем, хоча такої можливості не були позбавлені. На факт керування автомобілем, як водієм, саме ОСОБА_10 сам ОСОБА_1 також не вказував працівникам поліції. За вказаних обставин суд розцінює покази ОСОБА_1 та свідків такими, що направлені на уникнення відповідальності водієм ОСОБА_1 .

Інших доказів, які спростовували б факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом 14.09.2025 о 02:11:00 год. суду не надані.

За таких обставин суд розцінює позицію ОСОБА_1 про те що він не керував автомобілем, як вибрану ним стратегію захисту з метою уникнення відповідальності.

Положення пункту 2.5 ПДР вказують що обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Під час розгляду справи № 990SCGC/1/24 у своїй постанові від 18 квітня 2024 року Велика Палата Верховного Суду (далі Постанова № 990SCGC/1/24) виснувала, що водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами у стані сп`яніння, відмінне від правопорушення, яке полягає у відмові осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Отже, предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення відрізняється залежно від того, за вчинення якого саме порушення складено протокол про адміністративне правопорушення (пункт 70 Постанови № 990SCGC/1/24).

В пункті 83 Постанови № 990SCGC/1/24 Велика Палата Верховного Суду зосереджує увагу, що обов`язковою передумовою для вимоги поліцейського до водія транспортного засобу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння є наявність ознак такого сп`яніння, визначених в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

В даному випадку відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною якого є саме "відмова від проходження огляду на стан сп`яніння", яка у свою чергу чітко зафіксована на відеозаписі, які міститься в матеріалах справи.

Таким чином доводи ОСОБА_1 про відсутність зупинки транспортного засобу та відсутності підтвердження факту його керування транспортним засобом є безпідставними.

Суд звертає увагу, що в межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписи в цій частині є належними та допустимими, оскільки на них зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі.

За наслідками розгляду справи суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №453325 від 14.09.2025 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена та підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами.

Заперечення особи правопорушника суд розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 34-35, 245, 251, 252, 256, 266, 291, 294, 307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови оголошений: 16.10.2025 об 15:00 год

Суддя Людмила ЛОСЬ