Провадження №3/592/3452/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Алфьоров Андрій Миколайовича, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм

за ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 465441 від 26.09.2025 р. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП за те, що 26.09.2025 р. в м. Суми по вул. Григорія Давидовського (Скрябіна), 54, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпречепом Schmitz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та здійснив наїзд напівпричепом на транспортний засіб HYUNDAI Accent, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який був у нерухомому стані ,чим порушив п. 2.10 А Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл зазнав механічних пошкоджень.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненому правопорушенні визнав частково, зазначив, що місце ДТП не залишав, оскільки заїхав у двір на завантаження вантажу, не помітив легковий автомобіль який був припаркований та допустив з ним зіткнення. Місце ДТП не залишав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 41 Закону України «Про дорожній рух встановлено», що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.п. 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.10 А Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Тобто залишатись на місці пригоди не означає залишатись в автомобілі або біля автомобіля. Водій повинен подбати про власну безпеку і переконатись у тому, що інші транспортні засоби не виконають наїзд на нього ззаду.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , які б дали підстави дійти до категоричного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши докази по справі, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 465441 від 26.09.2025 р., поясненням ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.10 А Правил дорожнього руху, тому вважаю за необхідне закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 247 п.1 і 284 ч.1 п.3 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.М. Алфьоров