справа № 631/1097/25
провадження № 3/631/590/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко Ірина Олександрівна, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер катки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшли адміністративні матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді від 13 жовтня 2025 року справи про адміністративні правопорушення № 631/1098/25 (провадження № 3/631/591/25), № 631/1097/25 (провадження № 3/631/590/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи № 631/1097/25, провадження № 3/631/590/25.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судова повістка була направлена особі, стосовно якої ставиться питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, шляхом SMS повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначено у протоколах серії ЕПР1 № 459837 від 20 вересня 2025 року та серії ЕПР1 № 459856 від 20 вересня 2025 року, які підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності власноруч та не містить зауважень та заперечень, та у заявах на отримання електронних повісток від 20 вересня 2025 року, проте ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяв щодо відкладення розгляду справи не надала, будь-яких клопотань не надіслала.

З урахуванням вимог КУпАП суддя доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що особа, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надала, просила розглянути справу за її відсутності.

При вирішенні зазначеного питання суддя приймає до уваги що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 459837 від 20 вересня 2025 року вбачається, що 20 вересня 2025 року о 16 годині 55 хвилин у с. Вільхуватка, вул. Привокзальна, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом, не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме категорії А1, повторне порушення протягом року про що свідчить протокол ЕПР1 331324 від 15 травня 2025 року, чим порушила вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 459856 від 20 вересня 2025 року вбачається, що 20 вересня 2025 року о 16 годині 55 хвилин у с. Вільхуватка, вул. Привокзальна, 5, водій ОСОБА_1 керувала мопедом не зареєстрованим в установленому законом порядку, повторне порушення протягом року, про що свідчить протокол ЕПР1 331318 від 15 травня 2025 року, чим порушила п. 30.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За протоколом Серії ЕПР1 № 459837 від 20 вересня 2025 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 А Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У свою чергу, згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими суддею, а саме:

- відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 459837 від 20 вересня 2025 року, а саме, 20 вересня 2025 року о 16 годині 55 хвилин у с. Вільхуватка, вул. Привокзальна, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом, не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме категорії А1, повторне порушення протягом року, про що свідчить протокол ЕПР1 331324 від 15 травня 2025 року. Зазначений протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та уповноваженої посадової особи, яка його склала, а також відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень чи заперечень з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол не містить. Окрім того, протокол має відомості про отримання копії адміністративного протоколу, що підписані особисто правопорушником й не містить заперечень або зауважень;

- рапортами інспектора СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Б. Баглікова від 20 вересня 2025 року;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 331324 від 15 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- фототаблицею до протоколу;

- відеозаписами про обставини події, яка відбулася 20 вересня 2025 року.

Ураховуючи викладене, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З протоколу Серії ЕПР1 № 459856 від 20 вересня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

За ч. 7 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з п. 30.1 Правил дорожнього руху України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими суддею, а саме:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 459856 від 20 вересня 2025 року, відповідно до якого 20 вересня 2025 року о 16 годині 55 хвилин у с. Вільхуватка, вул. Привокзальна, 5, водій ОСОБА_1 керувала мопедом не зареєстрованим в установленому законом порядку, повторне порушення протягом року, про що свідчить протокол ЕПР1 331318 від 15 травня 2025 року. Зазначений протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та уповноваженої посадової особи, яка його склала, а також відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень чи заперечень з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол не містить. Окрім того, протокол має відомості про отримання копії адміністративного протоколу, що підписані особисто правопорушником й не містить заперечень або зауважень;

- рапортами інспектора СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Б. Баглікова від 20 вересня 2025 року;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 331324 від 15 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- фототаблицею до протоколу;

- відеозаписами про обставини події, яка відбулася 20 вересня 2025 року.

Ураховуючи викладене, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, тобто повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, на виконання приписів ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних проступків, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується доказами, дослідженими суддею.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, суддею не встановлено.

Приписами ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суддя ураховує, що ОСОБА_1 не досягла вісімнадцятирічного віку, наслідків від вчиненого не настало, шкода не заподіяна, а тому доходить висновку що до неї можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень його вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 захід адміністративного впливу у виді попередження.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

ОСОБА_1 є неповнолітньою і заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП не є адміністративним стягненням. Тому, судовий збір не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 13, 24-1, 33 - 36, 40-1, 122-2, 126, 245, 251, 252, 266, 279, 280, 283 - 285, 287, 291 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на неї захід адміністративного впливу у вигляді попередження.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або висилати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко