Справа № 484/5051/25
Провадження №3/484/2253/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медведєва Н.А., за участю секретаря судового засідання Пелех Я.М., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу, яка надійшла до суду 10.09.2025 від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заміжньої, має неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

06.09.2025 о 13:40 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 вчинила відносно чоловіка ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: ображала його грубою нецензурною лайкою, в наслідок чого була завдана шкода його психічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні 26.09.2025 вину не визнала. На судове засідання 17.10.2025 вона не прибула, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена в попередньому судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що останнім часом його дружина поводить себе неадекватно, отже між ними виникають сварки. 06.09.2025 він попросив її покинути квартиру. У відповідь вона почала його ображати нецензурними словами, схопила ніж. Він злякався та закрився у кімнаті. Ножом вона пошкодила двері у кімнаті. З цього приводу він викликав поліцію. Також він звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення потерпілого, дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Законодавством прямо не вимагається документального підтвердження таких наслідків у формі медичних висновків або експертиз, якщо обставини справи та поведінка кривдника свідчать про об`єктивну загрозу чи емоційний дискомфорт, яких зазнала потерпіла. Такі обставини можуть бути встановлені шляхом аналізу показань потерпілої, її звернень до поліції та інших доказів, наявних у справі.

Отже, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2025 о 13.40 до служби «102» від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 його дружина у неадекватному стані з ножом кидається.

Відповідно до протоколу прийняття заявим про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.09.2025 ОСОБА_1 вказав, що 06.09.2025 його дружина ОСОБА_2 ображала його грубою нецензурною лайкою, отже вчинила домашнє насильство.

Згідно із пояснень, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 підтвердила, що між нею та чоловіком виник конфлікт, під час якого вона його ображала, але з ножом вона не кидалась на нього.

06.09.2025 був виданий терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , що доказом реальності загроз, які походили від неї, оскільки такий припис виноситься лише за умови встановлення безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Сукупність вказаних доказів на думку суду є достатніми для встановлення того, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність судом не встановлені.

Враховуючи викладене вище, характер вчинених правопорушень, дані про особу правопорушника, суд вважає за необхідне призначити їй стягнення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двадцятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340грн 00коп., роз`яснивши строки та порядок виконання постанови про накладення штрафу, та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу, передбачені ст.ст.307, 308 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 605грн 60коп

Керуючись ст. ст. 33, 36, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Н.А.Медведєва