Справа № 202/9467/25
Провадження № 3/202/4567/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить військову службу на посаді командира 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду міста Дніпра на підставі розпорядження голови Верховного суд від 14.03.2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 20.07.2025 року близько 22:00 ОСОБА_1 перебував на бойовому чергуванні згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №1962/25/1781дск від 19.07.2025 у складі екіпажного танку Т-72АВ з с/н 403. З метою зняття внутрішньої напруги ним було прийняте рішення вжити разом з екіпажем танку, спиртні напої, які він взяв з собою на бойове чергування та придбав заздалегідь у невідомої особи в АДРЕСА_2 . Приблизно о 23:00 внаслідок ворожих обстрілів з метою збереження військової техніки ним було прийняте рішення перемістити танк Т-72АВ с/н 403 в іншу точку очікування, про прийняття рішення командиру не доповів, у зв`язку з втраченим зв`язком з командуванням. Під час перевірки особового складу та точку очікування танку заступником командира танкового батальйону капітаном ОСОБА_2 було виявлено відсутність танку. ОСОБА_1 та інші пояснити де перебуває танк, та вказати нову точку очікування танку вказати не змогли. 23.07.2025 року о 18:00 заступником командира танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 був виявлений танк 1 танкової роти танкового батальйону військової частини 21.07.2025 року.

Вина старшого лейтенанта ОСОБА_1 виразилися у формі недбалості через неналежне виконання службових обов`язків, оскільки особи не передбачали можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності) хоча повинні і могли їх предбачити, що могли спричинити реальну загрозу втрати вогневих позицій, а також погіршення оперативної обстановки в умовах ведення військовою частиною бойових дій.

Так, відповідно до ст.32 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) За своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

Військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу

Статтею 28 Статуту визначено, що Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 58 Статуту визначено, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Статтею 58 Статуту визначено, що командир зобов`язаний, серед іншого, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Відповідно до ст.32 Статуту за своїми військовими званнями начальниками військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 1 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.111 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).

Статтею 111 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби допустив порушення вимог Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, свою провину визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення ДНК 3595 від 03 серпня 2055 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2025, доповіддю про факт вчинення злочинних дій військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 ., матеріалами службового розслідування від 21 липня 2025 року.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.172-15 КУпАП у вигляді штрафу.

Статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з цим, згідно п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.40-1,172-15,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч.2 ст.172-15 КУпАП у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Волошин Є.В.