ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6172/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 63282, ОСОБА_1 , 17.07.2025 року о 10 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашню сварку зі своєю донькою - ОСОБА_2 , в ході якої словесно ображав нецензурною лайкою, вдарив по руці, чим своїми діями завдав психологічного та фізичного болю та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 741141, ОСОБА_1 , 14.09.2025 року о 05 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашню сварку зі своєю донькою - ОСОБА_2 , в ході якої словесно ображав нецензурною лайкою, погрожував, чим своїми діями завдав психологічного болю та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у скоєнні адміністративних правопорушень заперечував, зазначив, що мав місце черговий побутовий конфлікт, оскільки донька має певні психічні розлади, але не бажає лікуватись. Зазначив, що він проживає разом з донькою, її матір`ю та сином, кожен з них є власником 1/4 квартири. З початком війни син був призваний на службу в лави ЗСУ та час від часу приїжджає на ротацію додому, колишня дружина періодично пеербуває у селі. Вказав, що донька перешкоджає нормальному проживанню - заважає прийняти ванну, виганяє з туалету, буває плює на нього. Також включає по всій квартирі світло, не економить воду, при цьому комунальні послуги сплачує виключно він. В чергову сварку донька вдарила його качалкою, на що він відштовхнув її в груди. Потерпіла за все життя жодного дня ніде не працювала і перебуває на його з колишньою дружиною утриманні. Вказав, що бувають моменти коли він емоційно не витримує і може крикнути на доньку, а вона в цей момент знімає все на відео. Наголошував, що жити самостійно і окремо вона не може, бо останній раз коли вона жила окремо, вчинила 2 рази пожежу в квартирі, яка знаходиться в районі Сирця. Знайомі та сусіди кажуть, що її треба лікувати в закладах для душевно хворих.

Потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що батьки та брат знущаються над нею та не дають спокійно жити. Зокрема, мати її б', весь час у неї синці по тілу та побої, батько також штовхнув. Вказувала, що наразі офіційно не працює, однак намагається розвивати власний бізнес, зокрема, продає хенд-мейд вироби на інстаграм сторінці.

Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Тіслюк І.І. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом/сваркою необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту/сварки залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Тобто, факт вчинення конфлікту/сварки, навіть між особами, визначеними Законом, сам по собі не може свідчити про факт скоєння насильства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Тіслюка І.І., дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про наявний сімейний та побутовий конфлікт між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, умисний характер дій останнього.

Крім того, заявниця ОСОБА_2 не заперечувала той факт, що перебуває на утриманні батьків, будучи ІНФОРМАЦІЯ_2 як і факт пожеж в період проживання окремо від батьків, що в свою чергу на переконання суду свідчить про несамостійність потерпілої та певні відхилення.

Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що провадження у справах необхідно закрити.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя