справа № 179/1622/25
провадження № 3/179/911/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу № 2 від 21.09.2025 про військове адміністративне правопорушення вбачається, що солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , 20.09.2025 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння при виконанні ним обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції перебуває у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення, передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно його 20.09.2025 було доставлено до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, де йому надали для проходження огляду Драгер. Він не вміє ним користуватися.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція частини третьої статті 172-20 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду».

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП виражається у таких формах:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів,

2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,

3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,

4) відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Кваліфікуючими ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є вчинення особою правопорушення повторно протягом року або вчинення в умовах особливого періоду, що має бути вказано в протоколі відносно особи, оскільки це є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Із протоколу вбачається, що солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , 20.09.2025 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння при виконанні ним обов`язків військової служби в умовах особливого періоду. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту протколу про адмінінстративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану), проте в матеріалах справи відсутні докази перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Так, згідно висновку КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 20.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази, що військовослужбовець ОСОБА_1 у день, час та місці вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Якщо огляд на стан сп`яніння військовослужбовця, який має ознаки сп`яніння, проведений не був у зв`язку з відмовою військовослужбовця від проходження такого огляду, то у викладі суті правопорушення не може бути констатовано про те, що військовослужбовець перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий стан може бути встановлений лише після проходження особою встановленої законом процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окремий склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - це відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У такому випадку у викладенні суті правопорушення має бути вказано, що військовослужбовець виконував обов`язки військової служби чи перебував на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, в умовах особливого періоду.

При цьому, суд звертає увагу, що викладення суті правопорушення у протоколі повинно бути чітким, зрозумілим, викладеним відповідно до диспозиції статті КУпАП, за якою кваліфіковані дії особи і відповідати обставинам, встановленим при складанні протоколу.

Нормами КУпАП до компетенції суду не входить зміна кваліфікації правопорушення, яке інкримінується особі, збирання доказів, тощо. Такі дії порушили би принцип рівності сторін та фактично свідчили б про прийняття судом сторони обвинувачення, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції». Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та у фабулі суті правопорушення не розкрита об`єктивна сторона складу правопорушення, у зв`язку з чим відсутні ознаки об`єктивної сторони складу зазначеного правопорушення, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження за справою про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень п.1 ст. 247 КпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 172-20 ч. 1,3, 247 ч.1 п.1, 251, 254, 256, 266-1 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя А.О. Чорна