СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6228/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Поплавська О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Святошинського районного суду м. Києва від УПП у м. Києві, надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 27 липня 2025 року, 27.07.2025 приблизно о 12 год. 00 хв. у м. Києві по вул. Шкільна, 19В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не врахував її, під час руху заднім ходом на парковці «Nesvit hotel» здійснив наїзд на перешкоду, а саме - паркувальний бар`єр, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

У судовому засіданні від 24.09.2025 ОСОБА_1 свою вину не визнав та надав такі пояснення. 26 липня 2025 року він прибув на парковку готелю «Nesvit Hotel». Адміністратор готелю виділив йому паркувальне місце, розташоване біля краю будівлі, де ОСОБА_1 зайняв два паркомісця через наявність поруч транспортного засобу марки «Renault». Після цього адміністратор опустив паркувальний бар`єр, і водій пішов до готелю. Наступного дня ОСОБА_1 виявив, що паркувальний бар`єр піднято, що фактично унеможливлювало виїзд. З цього приводу він звернувся до адміністратора готелю, яка повідомила, що прибрати бар`єр неможливо через заблокований замок. У зв`язку з потребою прибути на роботу ОСОБА_1 прийняв рішення самостійно виїхати з парковки. Отримавши від адміністратора готелю вказівку про наявність достатнього простору для маневру, він розпочав рух автомобілем.

Захисник Горват В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 у судовому засіданні від 24.09.2025 заявив клопотання про виклик свідків: працівника патрульної поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення та адміністратора готелю, а також клопотання про витребування відеозапису по справі про адміністративне правопорушення.

Суддею було задоволено клопотання про виклик свідків та відкладено судове засідання на 16.10.2025.

Разом з цим, суддя відмовляє у задоволенні клопотання про витребування відеозапису, а також інформації щодо власника паркувального бар`єра, оскільки ОСОБА_1 не заперечується факт наїзду на зазначений бар`єр, а інша інформація, на думку судді, не стосується обставин, які розглядаються в межах даного протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи (п.4 ч.3 ст. 129).

Працівник патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення у судове засідання від 16.10.2025 не з`явився.

У судовому засіданні від 16.10.2025 захисник Горват В.А. повідомив, що адміністратор готелю відмовилась з`являтись на допит у судове засідання.

У судовому засіданні від 16.10.2025 ОСОБА_1 не визнав свою вину, зазначив, що наїзд скоїв через команду адміністратора готелю, якій довірився та почав рух.

Захисник Горват В.А. просив визнати малозначним вчинене адміністративне правопорушення та обмежитись усним зауваженням, оскільки шкода завдана тільки автомобілю ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, в тому числі письмові пояснення учасника ДТП, схему місця ДТП, де зафіксовано місце зіткнення транспортного засобу та його розташування, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 містяться порушення п.п. 2.3.б, 10.9 ПДР і його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема твердження про те, що наїзд на перешкоду стався внаслідок виконання вказівки адміністратора готелю, оскільки зазначені обставини не підтверджені матеріалами справи, оскільки відсутні будь-які докази, що свідчать про надання адміністратором відповідної команди та у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 неодноразово зазначав про неможливість виїзду з паркувального місця, при цьому вказував, що відстань між його автомобілем та піднятим паркувальним бар`єром становила один сантиметр. Така точна оцінка вказує на уважність водія та свідчить, що він не міг не усвідомлювати наявність небезпеки під час здійснення маневру. Зі схеми місця ДТП вбачається, що пошкодження отримали праві передні двері автомобіля, які знаходяться в полі зору водія і можуть бути враховані під час руху. Таким чином, ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість оцінити дорожню обстановку та габарити транспортного засобу, свідомо розпочав рух, унаслідок чого через неуважність та неврахування обстановки допустив наїзд на перешкоду.

При цьому суддя зазначає, що за наведених обставин ОСОБА_1 усвідомлював та передбачав можливість наїзду, однак, незважаючи на це, самостійно прийняв розпочати маневр.

Крім цього, суддя не вбачає підстав для визнання вчиненого адміністративного правопорушення малозначним. Так, у результаті вказаних дій транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки, а також відсутні відомості щодо наявності чи відсутності пошкоджень паркувального бар`єра, що не дає можливості виключити заподіяння додаткової шкоди власнику цього майна.

З огляду на це, суддя вважає, що характер вчиненого правопорушення, його наслідки та ставлення водія до скоєного не дають підстав для висновку про малозначність діяння. Вчинене не може бути розцінене як формальне чи неістотне порушення, яке б не становило суспільної небезпеки у сфері безпеки дорожнього руху.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Визначаючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її відношення до скоєного, а також усі обставини справи у їх сукупності та співставленні.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 221, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Поплавська О.В.