Справа № 438/1450/25
Провадження № 3/438/585/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 жовтня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Пантелєєв Д.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залокоть Львівської області, не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.173-2 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.09.2025 року знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, словесно ображав, вигоняв з будинку, в результаті чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явився, провину визнав та просив суворо не карати.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173-2 ч.1 КУпАП, а його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена доданими до протоколу документами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За приписами ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як батьки (мати, батько) і дитина (діти) (п.7 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Враховуючи викладене, суд відповідно до положень ст.ст.251,252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173-2 ч.1 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст.17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи викладене, вважаю, що до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (реквізити для сплати адміністративного штрафу: отримувач коштів - ГУК Львів/Бориславська тг/21081100; код ЄДРПОУ одержувача 38008294; банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат); рахунок отримувача - UA0013927).

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ