Справа № 482/1941/25
Номер провадження 3/482/823/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2025 року місто Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топорівці, Городенківського району, Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, начальник групи психологічного супроводу та відновлення 2 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу №5025-159 від 01.09.2025 року про військове адміністративне правопорушення, 26.05.2025 о 01:00 год надійшов дзвінок про те, що біля блокпосту в районі м.Хмельницький було затримано капітана ОСОБА_1 , начальника групи психологічного супроводу та відновлення 2 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Військовослужбовця було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для встановлення законності його перебування в даному населеному пункті.

Капітан ОСОБА_1 , який 26.05.2025 самовільно залишив частину, 29.05.2025 повернувся до розташування підрозділу.

Дії ОСОБА_1 командуванням військової частини НОМЕР_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, як самовільне залишення військової частини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 26.05.2025 він разом з іншими особами, відносно яких також складено протоколи про адміністративне правопорушення, залишили військову частину та направлялися до м.Хмельницький за автомобілем для військової частини. Документи про відрядження їм при виїзді не надали. З військової частини вони всі разом виїхали з дозволу командира. Біля блокпосту в районі м.Хмельницький їх затримали та доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 для встановлення законності їх перебування в даному населеному пункті. В подальшому вони всі разом повернулися до своєї військової частини.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, надавши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення від № А5025-159 від 01.09.2025 р. вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП, а саме за фактом самовільного залишення військової частини.

Аналіз ч. 4 ст.172-11 КУпАП дає можливість зрозуміти, що вказаним нормативним приписом встановлюється відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У свою чергу, в контексті діяння яке інкримінується ОСОБА_1 правопорушення, суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Таким чином, у ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено основний склад адміністративного правопорушення, що передбачає адміністративну відповідальність військовослужбовців не строкової служби за, зокрема, як самовільне залишення військової частини.

Натомість, ч. 4 ст.172-11 КУпАП встановлює кваліфікований склад адміністративного правопорушення, який полягає у тому, що вчинення діяння, передбаченого ч. 3 ст.172-11 КУпАП, але за наявності відповідних кваліфікуючих ознак, зумовлює настання підвищеної адміністративної відповідальності у зв`язку з підвищенням ступеня суспільної шкідливості такого діяння.

Зі змісту ч. 4 ст. 172-11 КУпАП вбачається, що такою кваліфікуючою ознакою виступає особливість об`єктивної сторони правопорушення у виді обстановки вчинення протиправного діяння, а саме - вчинення діяння в умовах особливого періоду. При цьому законодавцем встановлюється спеціальне конкретизоване виключення щодо воєнного стану.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, як вбачається зі змісту ст.1 цього ж Закону та ст.1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Тобто, запровадження на всій території України або в окремих її місцевостях воєнного стану зумовлює початок дії особливого періоду.

У той же час, запровадження та дія особливого періоду не обмежується виключно оголошенням та запровадженням воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України запроваджено дію правового режиму воєнного стану. У подальшому Указом Президента України дію вказаного правового режиму продовжено на 90 діб.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що станом як на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення, так і на момент проведення розгляду справи, на всій території України діяв правовий режим воєнного стану, що у свою чергу зумовлює дію правового режиму особливого періоду.

На основі викладеного, суддя робить висновок, що ч. 4 ст.172-11 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність, зокрема, за фактом самовільного залишення військової частини., що вчинене в умовах особливого періоду, крім умов воєнного стану.

Хоча запровадження на всій території України воєнного стану зумовлює початок дії правового режиму особливого періоду, однак законодавцем зроблено виняток щодо того, що вчинення діяння, передбаченого ч. 3 ст.172-11 КУпАП, однак в умовах воєнного стану, не може підпадати під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП.

Також встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення мало місце 26.05.2025, при цьому, сам факт правопорушення та особу, яка його вчинила, виявлено також 26.05.2025, натомість протокол складено 01.09.2025 року.

Отже, цей протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення.

Отже, діяння, зазначене в протоколі № А5025-159 від 01.09.2025 року, та яке інкримінується військовослужбовцю ОСОБА_1 , мало місце в умовах воєнного стану, що не є ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд звертає увагу на те, що склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 п.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ч. 4 ст.172-11 КУпАП не передбачає відповідальності за дії, вчинені в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена належними і допустимими доказами, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283 КУпАП України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП., за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № А5025-159 від 01.09.2025 року.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.О.Баранкевич