ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2737/25 Справа № 932/8923/25 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 серпня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП ),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Богдан Л.М.

представника потерпілого Щербини Ю.І.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, судом накладено адміністративне стягнення на підставі положень ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 гривень та судовий збір у сумі 605,60 гривень.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 30 червня 2025 року об 11-44 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпро по вулиці Старокозацька, буд.12, під час зміни напрямку руху праворуч, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв без руху праворуч та був припаркований водієм ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальні збитки.

Також, 30 червня 2025 року об 11-44 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Дніпро по вулиці Старокозацька, буд.12, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 зазначає, що строк пропущений з поважних причин, оскільки постанови суду не отримував, 03.10.2025 отримав відомості з ЄДРСР, тому був позбавлений можливості оскаржити постанову у десятиденний строк.

За змістом апеляційних вимог просить скасувати постанову суду першої інстанції, та постановити нову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в йог діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує, що надані докази дорожньо-транспортної пригоди не є належними та допустимими.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено через 16 днів після скоєння ДТП, у зазначений проміжок часу автомобілі могли отримати інші пошкодження.

Апелянт акцентує увагу на тому, що у схемі місця ДТП не визначено до якого протоколу вона додається, та неможливості співставити пошкодження, які містяться фото, долучених до протоколу, та події ДТП, яка сталася 30.06.2025 об 11-44 годині. Стверджує, що пошкодження на його транспортному засобі отримані у часі раніше, тобто до 30.06.2025.

ОСОБА_1 стверджує, що відеозаписом не підтверджено вказані у протоколах обставини, а сам по собі протокол не може бути доказом його винуватості. Зауважує на відсутності в його діях умислу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Богдан Л.М. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що керував у день події своїм автомобілем у вказані у протоколі місце та час, проте заперечує вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що наведені за матеріалами справи пошкодження транспортних засобів, як його, так і потерпілої, могли бути отримані при інших обставинах, за яких саме йому невідомо.

Представниця потерпілої адвокат Щербина Ю.І. у судовому засіданні заперечувала проти поновлення строку на подання апеляційної скарги та її задоволення. Вважає,що за матеріалами справи достатня сукупність належних та допустимих доказів, які підтверджують вину особи у вчиненні обох правопорушень.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та можливості його поновлення апеляційний суд дійшов висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником… протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

З матеріалів справи видно, що докази отримання ОСОБА_1 постанови суду першої інстанції від 26.08.2025 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, який пропущений з поважних причин, а тому, враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, для забезпечення права особи на оскарження судового рішення, клопотання підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 , 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, суд зазначив, що його винуватість підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №393369 від 16.07.2025 та серії ЕПР1 №393384, в якому вказані обставини інкримінованих адміністративних правопорушень; заявою потерпілої ОСОБА_2 до УПП в Дніпропетровській області від 03.07.2025; схемою місця дорожньо-транспортної події від 30 червня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, місце паркування, де відбулась подія наїзду на припаркований потерпілою автомобіль та напрямок руху автомобіля «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень транспортного засобу потерпілої, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксований причетний автомобіль «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 ; поясненнями учасниками справи.

За змістом відеозапису, який наявний в матеріалах справи, апеляційним судом встановлено, що 30.06.2025 об 11-44 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив паркування, та не переконавшись у безпеці даного маневру, скоїв наїзд на транспортний засіб «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв без руху праворуч та був припаркований.

Як видно з долучених фотографій на задньому правому крилі автомобіля «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , є пошкодження у виді подряпин чорного кольору, а позаду на правій частині бампера автомобіля «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_2 , містяться пошкодження у виді подряпин білого кольору, що відповідають кольорами вказаних автомобілів.

Апеляційний суд вважає не переконливими доводи ОСОБА_1 щодо можливості отримання пошкоджень транспортного засобу потерпілою ОСОБА_2 за інших обставин.

Апеляційний суд критично оцінює суперечності, викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 та викладені за змістом апеляційної скарги щодо часу отримання пошкоджень на транспортному засобі «Opel Vivaro».

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, твердження ОСОБА_1 , що його непричетності до вказаної події дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця ДТП.

Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Так, згідно з п. 10.10 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ,ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10 Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце події.

Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 ,обов`язків згідно з п. 10.1, 2.10 Правил дорожнього руху і залишенням ним місця пригоди, поліцейські вживали заходи для встановлення її учасника та транспортного засобу.

Так, статтями 122-4, 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Протоколи про адміністративне правопорушення складені відповідно до положень ст. 256 КУпАП, містить усі відомості, які узгоджуються з диспозицією інкримінованих ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху та статті КУпАП.

Відтак, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, з`ясувавши фактичні обставини справи, переконливо дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1, 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, 122-4 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, не впливають на їх правильність та фактично зводяться до переоцінки доказів.

При розгляді справи судом порушень статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які апелянт тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а постанову місцевого суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун