Справа № 135/1174/25
Провадження № 33/801/1019/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 09 серпня 2025 року о 23 год 00 хв. по вул. Будівельників у м. Ладижині Вінницької області він керував транспортним засобом марки «ВАЗ 111740», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» ARAM-2276, результат 0,65 проміле.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння об 23 год 00 хв. 09 серпня 2025 року. Проте раніше Ладижинський міський суд Вінницької області у справі № 135/1202/25 встановив, що він не керував цим же автомобілем об 22 год 58 хв. того ж дня. Оскільки судом вже встановлено факт некерування о 22 год 58 хв., зазначав, що він фізично не міг вчинити інкриміноване правопорушення за дві хвилини після цієї обставини, а тому висновок суду першої інстанції є помилковим. Крім того суд першої інстанції незаконно визнав допустимими доказами відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери, оскільки не встановив їх походження та не перевірив наявність письмового доручення керівника поліції на видачу копії, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 лютого 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417946 від 09 серпня 2025 року 09 серпня 2025 року о 23 год 00 хв. по вул. Будівельників у м. Ладижині Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 111740», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» ARAM-2276, результат 0,65 проміле.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав, пояснень по суті правопорушення не надав.

Згідно з результатами проведення відбору повітря з порожнини рота за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» (№ ARAM-2276) вміст спирту у видихуваному повітрі становив 0,65 проміле. З актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою тестування ОСОБА_1 погодився, про що свідчать його підписи. Жодних заперечень щодо результатів огляду не висловлював.

Події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються відеозаписами, які долучені до матеріалів справи, на яких зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , факт зупинки автомобіля та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 0,65 проміле. Водій ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, про що свідчить його підпис, підписав протокол про адміністративне правопорушення, тобто вчинив дії, які притаманні особі, яка керує транспортним засобом та несе за це відповідальність. При цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо процедури проходження чи результату огляду, як і заперечень щодо факту керування транспортним засобом, ОСОБА_1 не висловлював.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис є доказами у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, а тому суд правильно взяв їх до уваги.

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не бачить підстав не довіряти вищезазначеним доказам, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на незаконність визнання судом першої інстанції допустимими доказами відеозаписів з відеореєстратора та нагрудної камери, оскільки суд не встановив їх походження та не перевірив наявність письмового доручення керівника поліції на видачу копії, що є порушенням Інструкції № 1026, апеляційний суд до уваги не бере з огляду на наступне.

Інструкція № 1026 є нормативно-правовим актом, який встановлює внутрішні правила діяльності органів та підрозділів поліції. Пункт 1 цієї Інструкції регулює виключно застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Інструкція не передбачає застосування її положень при долученні матеріалів відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення, натомість обов`язковість долучення матеріалів відеозапису до протоколу встановлена частиною другою статті 266 КУпАП.

Відеозаписи з нагрудної камери та відеореєстратора, отримані поліцейськими під час виконання службових обов`язків і відповідно до їх повноважень, є належними доказами, що фіксують об`єктивну сторону правопорушення, як того вимагає стаття 251 КУпАП. Отже суд першої інстанції вірно виходив із вимог КУпАП, а не відомчих інструкцій, визнавши відеозаписи допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 фізично не міг вчинити адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП о 23 год 00 хв., оскільки судом раніше було встановлено факт некерування цим же автомобілем о 22 год 58 хв., апеляційний суд відхиляє, тому що обставини, яким надавалась оцінка під час судового розгляду справи № 135/1202/25, відбувались в інший час та в іншому місці: 09 серпня 2025 року о 22 год 58 хв. по вул. Процишина у м. Ладижині Вінницької області, та стосувались вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Відповідно, ці обставини не є релевантними обставинам, викладеним у протоколі серії ЕПР1 № 417946 від 09 серпня 2025 року, які відбувались 09 серпня 2025 року о 23 год 00 хв. по вул. Будівельників у м. Ладижині Вінницької області, і стосуються вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що і є предметом цього судового розгляду.

Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11 вересня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк