ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/502/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.160, ч.1 ст.164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою об`єднано справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.160, ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/14765/25 та №607/14767/25 в одне провадження, та присвоєно об`єднаним справам номер 607/14765/25. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.160, ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Згідно постанови 09.07.2025 об 11:20 ОСОБА_1 , перебуваючи на автодорозі М30 156 км в с. Байківці Тернопільського району, здійснювала реалізацію кавунів та динь з рук в невстановленому для цього місці та без дозвільних документів. Окрім того, 09.07.2025 об 11:20 ОСОБА_1 , перебуваючи на автодорозі М30 156 км в АДРЕСА_1 , вела господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала продаж кавунів та динь з метою одержання прибутку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2025 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КупАП - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що:

господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання ОСОБА_1 не здійснювала;

працівники поліції жодних документів, чи їх копій ОСОБА_1 вручено не було;

працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 її права;

до матеріалів справи працівниками поліції не долучено відеозапису;

в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 систематично здійснювала господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності;

в матеріалах справи відсутні відомості про осіб, яким ОСОБА_1 здійснювала продаж кавунів (динь) та чи були сплачені такими особами грошові кошти за дані товари;

протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини ОСОБА_1 ;

сам по собі факт визнання вини, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів;

рапорт чи інші документи, складені представником влади, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Заслухавши доводи захисника Фільварочної О.Б., яка просила проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2025 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без її участі 21 липня 2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 надіслано 24 липня 2025 року, однак дану постанову ОСОБА_1 не отримала, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24-25).

З матеріалів справи слідує, що 19 вересня 2025 року, ОСОБА_1 ознайомилася з копією судового рішення, а апеляційна скарга подана 23 вересня 2025 року.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову суду в частині визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, суд переглядає справу, лише в частині постанови про визнання ОСОБА_1 винуватою за епізодом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, а тому правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин справи і кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.160 КУпАП не підлягає перевірці в ході апеляційного розгляду.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, в зв`язку з чим постанова не може бути визнана обґрунтованою і підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №735452 від 09 липня 2025 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №735453 від 09 липня 2025 року; копію витягу із підсистеми «Адмінпрактика» від 09 липня 2025 року; письмове пояснення ОСОБА_1 від 09 липня 2025 року; розписку ОСОБА_1 від 09 липня 2025 року; копію фото, на якому відображено вказане правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не доводять наявність у діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП з огляду на таке.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно зі ст.3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату.

Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Отже суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Крім того необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

В частині визначення відповідальності за діяльність без одержання ліцензії або документа дозвільного характеру диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, і в разі притягнення до адміністративної відповідальності за такі діяння необхідно встановлювати та зазначати в протоколах про адміністративні правопорушення, норми яких саме законів було порушено.

Встановлення та зазначення повних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення, є прямим обов`язком органу, який склав протокол відповідно до вимог ч.1 ст.256 КупАП.

Відповідно до вимог ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час оформлення адміністративного матеріалу, поліцейський не виконав вимоги ч.2 ст.255 КУпАП, оскільки положення п.1 ч.1 ст.255, ст.ст. 254, 256 КУпАП, у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, уповноважені на те посадові особи Національної поліції, зобов`язані не тільки скласти протокол про адміністративне правопорушення, а й зібрати докази вчинення особою такого адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №735453 від 09 липня 2025 року, ОСОБА_1 09 липня 2025 року об 11:20 год, перебуваючи на автодорозі М30 156 км в с. Байківці Тернопільського району, вела господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала продаж кавунів та динь з метою одержання прибутку.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що крім зазначення наведених обставин у протоколі про адміністративне правопорушення уповноважена на його складання особа не зібрала жодних інших належних та допустимих доказів, які би підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

До вказаного протоколу було додано лише одну фотографію, на якій відображено певна кількість кавунів та динь, копію витягу із підсистеми «Адмінпрактика» від 09 липня 2025 року, письмове пояснення ОСОБА_1 від 09 липня 2025 року та розписку ОСОБА_1 від 09 липня 2025 року.

Однак, дані цих доказів жодним чином не підтверджують того, що ОСОБА_1 09 липня 2025 року об 11:20 год, перебуваючи на автодорозі М30 156 км в с. Байківці Тернопільського району, вела господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, оскільки ці докази не підтверджують, що продаж продуктів ОСОБА_1 здійснює систематично.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є передчасним та ґрунтується на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися в такому разі на її користь відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не доведена допустимими та належними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати про наявність в її діях складу вказаного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а оскаржена постанова і накладене судом першої інстанції підлягає зміні в межах санкції ч.1 ст.160 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2025 року змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення в розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути зі ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу 14 (чотирнадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 238 (двісті тридцять вісім) гривень.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , в тому числі щодо порядку сплати штрафу та судового збору, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя