Справа № 202/9009/25
Провадження № 3/202/4451/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпра Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ДПП УПП в Дніпропетровській області відносноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.122-4, ст.124 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.Дніпра надійшли адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП, які постановою судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 06 жовтня 2025 року були об`єднані в одне провадження.

Відповідно до вказаних адміністративних матеріалів 28 серпня 2025 року о 20 годині 22 хвилин, за адресою: м.Дніпро. вул. Янтарна 75, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мерседес Бенц S500 н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль Міцубісі Ланцер н.з. НОМЕР_2 , який стояв без руху та був припаркований водієм ОСОБА_2 , після чого місце скоєння ДТП залишив. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а), п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4, ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що не відчув будь-якого удару, тому поїхав далі. Крім того зазначив, що будь-яких пошкоджень його автомобіль немає.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що припаркував своє авто на парковці АТБ та пішов у магазин. В автомобілі залишилась його донька. Коли він повернувся із магазину, донька повідомила, що в їх автомобіль в`їхало інше авто, після чого з місця ДТП поїхало. Він одразу викликав поліцію.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП відповідно, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.10.9 ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Згідно п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №442566 від 03 вересня 2025 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.08.2025 р.; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 28.08.2025 р.; фото та відеозаписом місця ДТП; поясненнями ОСОБА_1 .

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.10.9 ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Як встановлено в судовому засіданні із пояснень ОСОБА_1 , він не мав на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння. А отже, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП в його діях відсутній.

Суд зазначає, що сам факт події дорожньо-транспортної пригоди і залишення винної особи на місці, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки у даному випадку слід також встановити обставини, які свідчать про те, що це було свідомим та умисним діянням.

Так, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали незначних ушкоджень, а відтак суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 про те, що він рухаючись заднім ходом не відчув зіткнення з припаркованим автомобілем не спростовані матеріалами справи.

Враховуючи характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а також те, що водій ОСОБА_1 у момент зіткнення не відчув удару, та у нього був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутність у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 122-4, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Волошин Є.В.