1Справа № 335/7641/25 3/335/2038/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ДЮСШ №6, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,за ст. 173, ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА №348376 від 18.07.2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, за змістом якого вбачається, що 18.07.2025 року о 00 год. 15 хв., за адресою: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.129, громадяни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконував неодноразово вимогу поліцейського тримати дистанцію, шарпав працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення передбачене статтею 185 КУпАП.

В протоколі в графі потерпілі стоїть прочерк, в графі свідки зазначено бодікамера.

До протоколу додано: копія протоколу, рапорти, протокол про адміністративне затримання, витяг з підсистеми адмінпрактика щодо особи, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 348378 складеного 18.07.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, компакт-диск з відеозаписом з місця події

Крім того 04.08.2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА №348378 від 18.07.2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, за змістом якого вбачається,18.07.2025 о 00:15 год., за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.129 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виражався нецензурною лайкою в бік оточуючих громадян перебував в п`яному вигляді,порушував громадський порядок громадян, чим вчинив правопорушення передбачене статтею 173 КУпАП.

В протоколі в графі потерпілі стоїть прочерк, в графі свідки зазначено бодікамера.

До протоколу додано: копія протоколу, рапорти, протокол про адміністративне затримання, витяг з підсистеми адмінпрактика щодо особи, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 348376 складеного 18.07.20254 року відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, копією протоколу про адміністративне затримання, компакт-диск з відеозаписом з місця події.

Постановою від 27.08.2025 справи за вказаними протоколами були об`єднані в одне провадження в порядку ст. 36 КУпАП.

Адвокат Шкабуро О.В. подав клопотання про закриття провадження у справі за обома протоколами у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, посилаючись на відсутність у матеріалах належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень.

У судовому засіданні, призначеному на 27 серпня 2025 року, під час дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено наявність DVD-R дисків з відеофайлами до протоколів серії АА №348376 від 18.07.2025, серії АА №348378 від 18.07.2025, однак переглянути їх неможливо, оскільки диски не відтворюються.

З огляду на викладене та з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, прийняття по справі справедливого, неупередженого рішення, суд вважав за необхідне витребувати у Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відеоматеріали з місця події відповідно до протоколів серії АА №348376 від 18.07.2025 за ст. 185 КУпАП, серії АА №348378 від 18.07.2025 за ст.173 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також викликано у судове засідання інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП, рядового поліції Медведєва Владислава Денисовича, яким було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії АА №348376 від 18.07.2025 відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, протокол серії АА №348378 від 18.07.2025 відносно ОСОБА_1 за ст.173КУпАП.

Під час судового засідання 08.10.2025 року інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП, рядового поліції Медведєва В.Д. пояснив суду, що 18.07.2025 року о 00:15 год. під час перевірки транспортного засобу «Skoda Superb» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.129. громадянин ОСОБА_1 будучи пасажиром, даного транспорту. Вчиняв хуліганські дії, а саме: виражався нецензурною лайкою в бік громадян, шарпав за формений одяг працівників поліції поводив себе зухвало та нахабно. На законні вимоги припинити вчиняти правопорушення.

У зв`язку з ненадходження до суду витребуваних відеозаписів з місця події відповідно до протоколів серії АА №348376 від 18.07.2025 за ст. 185 КУпАП, серії АА №348378 від 18.07.2025 за ст.173 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1

13.10.2025 року з УПП ДПП в Запорізькій області надійшли витребувані судом матеріали.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнав, пояснив, що обставини викладені в протоколах не відповідають дійсності, 18.07.2025 року о 00:15 години він перебував як пасажир в легковому автомобілі. Працівники поліції зупинили автомобіль в якому він перебував безпідставно. Вході спілкування зі співробітниками патрульної поліції надав їм для ознайомлення свої документи. Не знає, що розлютило поліцейських та змусило скласти на нього протоколи про адміністративні правопорушення, доставити до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та застосувати спецзасоби - перцові балончики.

Під час судового засідання адвокат Шкабуро О.В. підтримав раніше подане клопотання. Заслухавши пояснення захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та витребуваний відеозапис, суддя дійшов наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Документування адміністративних правопорушень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі - Інструкція) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

- у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

- у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

- у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

- у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

- у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

- у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

В протоколі в графі потерпілі стоїть прочерк, в графі свідки зазначено бодікамера.

Стаття 185 КУпАП встановлює, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Злісною непокорою, відповідальність за яку передбачено ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір - це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора - це пасивна поведінка.

У разі коли опір представникові влади чи громадськості мав місце під час учинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, винна особа підлягає відповідно адміністративній (за ст. 173 КпАП) відповідальності.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не викладена фабула правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, які саме законні розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків не виконані.

Необхідною кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є злісність вчиненої непокори, проте, які саме законні розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ними службових обов`язків не виконані, і в чому саме полягала злісна непокора ОСОБА_1 не зрозуміло.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26.06.92 р. № 8 згідно зі ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Слід також мати на увазі, що адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

У п. 17 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено також, що при розгляді справ про правопорушення, передбачені статтями 185 і 185-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (1002-05), судді зобов`язані перевіряти правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягається до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу, зокрема, чи притягалась вона раніше до адміністративної відповідальності протягом року. У разі відсутності зазначених даних матеріал підлягає поверненню органу внутрішніх справ для належного оформлення.

Звертається увага суддів на необхідність суворого додержання вимог статей 245, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (1003-05), які зобов`язують до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, до встановлення обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, до визначення розміру заподіяної шкоди та перевірки інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також вимагають відображення цих обставин у постанові.

У мотивувальній частині постанови, поряд з поясненням притягнутої до відповідальності особи, необхідно наводити пояснення свідків, потерпілих, інші докази, що були досліджені у справі і покладені в основу прийнятого рішення.

Враховуючи, що стаття 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність як за злісну непокору законній вимозі працівника міліції, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця, так і їх образу, суддя зобов`язаний зазначити в постанові, за які конкретно правопорушення на винного накладено адміністративне стягнення.

В протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 185 КУпАП.

Адміністративний матеріал не містить достатніх доказів винності особи.

До адміністративного матеріалу не додано жодних матеріалів, характеризуючих особу правопорушника.

Згідно протоколу та доданих матеріалів потерпілих не має, свідки правопорушення бодікамера.

Рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Наданий як доказ рапорт поліцейського, суддя не може вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст. 251 КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, витяг з підсистеми адмінпрактика щодо особи, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 348378 складеного 18.07.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, компакт-диск з відеозаписом на якому зафіксовано рух автомобіля, розмову поліцейських з водієм автомобіля, в цей час ОСОБА_2 знаходився на пасажирському сидінні. Потім зафіксовано розмову ОСОБА_1 з поліцейськими, однак зухвалого спілкування з боку ОСОБА_1 даним відеозаписом не зафіксовано, що не є доказами винуватості особи у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП суду не надано.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.

Згідно з диспозицією ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими нормами та іншими соціальними (моральними) нормами система відносин, що складаються в громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Нецензурна лайка це одна з грубих форм неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Чіпляння це докучлива поведінка, пов`язана з діями щодо ображання, які зневажають честь і гідність людини та утискають чию-небудь волю, причому у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративний зрив головного убору, навмисне нагороджування виходу вабо проходу, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї та інші подібні дії.

Способи вчинення хуліганських дій, що посягають на моральність різноманітні.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце. Без встановлення цієї ознаки відсутній склад даного правопорушення.

В протоколі не зазначено, чи є місце вчинення правопорушення громадським.

Так, з аналізу змісту ст. 173 КУпАП слідує, що однією з обов`язкових ознак суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є наявність в діянні правопорушника хуліганського мотиву - явної неповаги до суспільства. Тобто вчинені правопорушником дії можуть кваліфікуватись як хуліганство лише, якщо викликані прагненням правопорушника показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною як для самого хулігана, так і для очевидців його дій. При цьому, у випадку вчинення особою дій, які охоплюються об`єктивною стороною складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, однак вчинення яких не зумовлено хуліганським мотивом, зокрема якщо такі дії викликані особистими неприязними стосунками з потерпілим, то такі дії порушника, в залежності від обставин, повинні бути кваліфіковані за суміжними складами правопорушень чи як злочин проти особи. Аналогічну думку висловив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про хуліганство»№10 від 22 грудня 2006 року.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства не розкрита.

Згідно протоколу та доданих матеріалів потерпілих не має, свідки правопорушення зазначено бодікамера.

З дослідженого відеозапису слідує, що відеозапис не стосується обставин викладених в протоколі.

Крім того, з відеозапису слідує, як поліцейські доставили ОСОБА_1 до відділу поліції та складали протоколи. Потерпілі відсутні. Даний відеозапис не є належним доказом у справі, а тому суд не бере його до уваги.

Рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Також слід зазначити, щодо наданого як доказ рапорту поліцейського, суддя не може вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст. 251 КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Протокол АА № 348378 про адміністративне затримання за ст. 173, 185 КУпАП, витяг з підсистеми адмінпрактика щодо особи, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 348376 складеного 18.07.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, не є доказами винуватості особи у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Інших доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП суду не надано.

Крім того суд зауважує, що в фабулі протоколу серії АА №348378 поліцейські зазначили, що ОСОБА_1 перебуває в п`яному вигляді, однак матеріали справи не мстять Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції . Отже, не можливо встановити, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. А пояснення надані інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП, рядового поліції Медведєва В.Д. ідентичні відомостям, що містяться в рапорті, який долучено до матеріалів справи.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом в даній справі в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 280 283-285 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185 та ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.К. Сиротенко