Справа № 456/2058/25 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л. В.
Провадження № 33/811/1418/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Андрейківа Юрія Ярославовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Андрейківа Ю.Я. на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2025 року,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 26.03.2025 о 00 год. 48 хв. в с. Верчани Стрийського району Львівської області по вулиці Стрийська керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Drager ARLG 0191»,чим порушив п. 2.9а ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із оскаржуваною адвокат Андрейків Ю.Я. подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що жодного виклику ОСОБА_1 не отримував, а копію оскаржуваної постанови адвокат отримав лише 08 вересня 2025 року.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що відеозапис події не можна вважати належним та допустими доказом, оскільки він не відтворює саму подію, що передувала складенню протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема на відеозаписі відсутній факт руху транспортного засобу за керуванням ОСОБА_2 та факту вручення йому направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Отже, на думку апелянта, підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було. Крім того, апелянт акцентує увагу на відсутності належно зафіксованої відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а отже відсутності належних доказів, які б давали можливість підтвердити подію і склад адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Андрейківа Ю.Я. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується підставність пропуску строку апеляційного оскарження, тому такий строк слід поновити.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП суд першої інстанції послався на дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281840 від 26.03.2025; результаті тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Drager ARLG 0191» № 1080; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписі, що долучений до матеріалів справи.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Отже розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і ставляться в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 26.03.2025 о 00 год. 48 хв. в с. Верчани Стрийського району Львівської області по вулиці Стрийська керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Drager ARLG 0191», від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився.

Однак, як видно з оглянутого відеозапису з місця події, ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився на місці зупинки транспортного засобу на першу вимогу працівників патрульної поліції. Разом з тим, на відеозаписі відсутній факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду в медичному закладі, що свідчить про розбіжності наявні у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі з камер поліцейського.

В суді апеляційної інстанцій представник Костіва Р.О. пояснив, що працівником поліції ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Такий огляд він пройшов, проте із результатом огляду не згідний, оскільки приладу «Драгер» оскільки не довіряв правдивості цифрових покажчиків приладу «Драгер», за обставин, викладених у протоколі.

Крім того, із роздруківки тестування за допомогою приладу «Драгер», що міститься у матеріалах справи, не видається можливим встановити ані технічні характеристики приладу, зокрема номер, серія, ані дату проведення крайнього калібрування алкотестеру на предмет дотримання обов`язкового шестимісячного калібрування вимірювальної техніки згідно вимог п. 4 розділу II Інструкції, що породжує об`єктивний сумнів у результаті тестування.

Крім цього, згідно вимог КУпАП працівники поліції зобов`язані були роз`яснити ОСОБА_2 порядок та спосіб здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому числі подальший порядок дій після проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних приладів (висловити згоду, в разі висловлення незгоди прослідувати до медичного закладу для повторного проведення огляду).

Разом з тим, при апеляційному розгляді встановлено, що поліцейський після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не роз`яснив у передбачений законом спосіб можливість пройти повторний огляд в медичному закладі, не доставив останнього для огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад, а натомість склав протокол про адміністративне правопорушення.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.

Крім того, відповідно до вимог п.3 Розділу I Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При апеляційному розгляді встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281840 від 26 березня 2025 року ознаки алкогольного сп`яніння не вказані, а у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на якому відсутня дата згаданого документу, зазначено, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Апеляційний суд ставить під обґрунтований сумнів наведені ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки із оглянутого апеляційним судом відеозаписом події вбачається, що ОСОБА_3 під час спілкування з поліцейськими, поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Крім того, при апеляційному розгляді знайшли підтвердження доводи про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази зупинки автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 під час здійснення руху.

Так, відповідно до п.2 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки».

Із оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що такий, у порушення вимог Інструкції, не є безперервним. Так, із згаданого відеозапису не видається можливим встановити факт руху транспортного засобу «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Такий відеозапис є непослідовним та уривчастим, не відтворює повністю усі обставини події у їх логічній послідовності, тому не може бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_3 у адміністративному правопорушенні, що ставиться йому у провину.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Андрейківа Юрія Ярославовича задоволити.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ