ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2021/25 Справа № 180/86/25 Суддя у 1-й інстанції - Тананайська Ю. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Кривий Ріг

03.10.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.02.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та та накладено адміністративне у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн.

Постанову суд першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подано клопотання про поновлення вказаного строку.

В обґрунтування поданого клопотання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , мобілізований з 27.10.2023р., 10.01.2025р. перебував вдома у черговій відпустці для відновлення та реабілітації.

11.02.2025р. під час розгляду справи судом першої інстанції він повернувся до військової служби та не був присутнім у судовому засіданні, оскільки перебував на передовій, та задіяний у бойових діях до 06.06.2025р., коли отримав поранення, та з 09.06.2025р. до 20.06.2025р. перебував на лікуванні.

21.06.2025р. отримав відпустку, та лише 30.06.2025р. зміг звернутися до суду першої інстанції для отримання оскаржуваної постанови, та мав змогу її оскаржити.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважає причини пропуску строку поважними, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції таким, що підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 :

- вказує, що не згодний із оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння;

- вважає, що працівником поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійним, оскільки не вказано, від якого огляду на стан якого сп`яніння він саме відмовився;

- зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія до закладу охорони здоров`я, та його не відстороняли від керування;

- вважає, що підстави його зупинки не відповідають вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому всі інші вимоги працівників поліції є незаконними;

- зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано відомостей про пристрій, яким велася відеофіксація;

- зазначає, що на момент зупинки був військовослужбовцем, та його огляд повинен був проводитись відповідно до вимога ст. 266-1 КУпАП;

- зазначає, що він не керував транспортним засобом, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- вважає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки він не приймав участі у судовому засіданні, оскільки перебував на військовій службі та не отримував виклику суду;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином шляхом надіслання СМС - повідомлення за номером телефону, вказаному у апеляційній скарзі, яке отримано 05.09.2025р., та шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному сайті Дніпровського апеляційного суду, проте ОСОБА_1 до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, його відсутність не є перешкодою розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, та перевіривши доводи апеляційної скарги дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10.01.2025р. о 17:05год. по вулиці Миру біля будинку № 93 в місті Марганець Дніпропетровської області керував мопедом «KANUNI» без держаного номерного знаку при цьому не маючи посвідчення водія відповідної категорії, яке не отримував і не навчався на його отримання. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 04.12.2024р. постановою серії ЕНА 3604739 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1(а) ПДР, про що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того 10.01.2025р. о 17:05год. ОСОБА_1 по вулиці Миру біля будинку № 93 в місті Марганець Дніпропетровської області керував мопедом «KANUNI» без держаного номерного знаку в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у приміщенні медичного закладу за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Томаківка, вулиця Шосейна, 22, стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря від 10.01.2025р., стан наркотичного сп`яніння підтверджується скрінінг-тестом від 10.01.2025р., чим порушив п. 2.9 (а) ПДР про що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді від 21 січня 2025 року на підставі ст. 36 КУпАП справи були об`єднанні в одне провадження.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративні правопорушення серії ААД № 994701 від 10.01.2025р. та протокол серії ААД № 994702 від 10.01.2025р., у яких викладено фактичні обставини вчинення правопорушень, а також у яких зафіксовано керування транспортним засобом в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10.01.2025р.,

- висновок лікаря від 10.01.2025р. про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння із показником 0,4 проміле;

- скрінінг-тест від 10.01.2025р. про виявлення у сечі ОСОБА_1 амфетаміна, бензодіазеніна, кетаміна, спайси;

- довідку ВП№ 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.12.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- відеозапис фактичних обставин події;

- рапорти працівників поліції.

Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність доказів, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доведена.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи, та наявними у ній доказами беззаперечно підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто встановлено належний суб`єкт адміністративного правопорушення, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я під час якого у ОСОБА_1 виявлено стан стані алкогольного сп`яніння із показником 0,4 проміле та стан наркотичного сп`яніння у сечі ОСОБА_1 виявлено амфетамін, бензодіазенін, кетамін, спайси, тобто встановлено об`єктивну сторону правопорушення, яка утворила склад адміністративного правопорушення як за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані сп`яніння, так і за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині керування транспортним засобом без посвідчення водія повторно протягом року.

Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи, визнав його винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції не встановив підстав, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не згодний із оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, є неспроможними, та спростовуються сукупністю доказів, які містяться матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які є належними, допустимими та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що працівником поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, оскільки не вказано огляду на стан якого сп`яніння він саме відмовився, є неспроможними, оскільки об`єктивну сторону правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 склав встановлений закладом охорони здоров`я його стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Факт відмови від огляду на стан сп`яніння в матеріалах справи взагалі не мав місця, та у жодному доказі не зазначався.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія до закладу охорони здоров`я, та його не відстороняли від керування, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки направлення водія ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я долучено до матеріалів справи (а.с. 13), на підставі вказаного направлення ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, яким у нього було виявлено стан стані алкогольного сп`яніння із показником 0,4 проміле та стан наркотичного сп`яніння у сечі ОСОБА_1 виявлено амфетамін, бензодіазенін, кетамін, спайси.

При цьому, наявність в матеріалах справи направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я жодним чином не впливає на склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є документом, який в обов`язковому видається водію, а є документом, який призначений для лікаря закладу охорони здоров`я, до якого водій прибуває виключно у супроводі працівника поліції, відповідно од вимог ст. 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що підстави його зупинки не відповідають вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому всі інші вимоги працівників поліції є незаконними, є також неспроможними, оскільки ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом - мопедом «KANUNI» без держаного номерного знаку, що підтверджується відеозаписом та узгоджується із змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 994702 від 10.01.2025р.

Доводи апеляційної скарги, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано відомостей про пристрій, яким велася відео фіксація суд апеляційної інстанції вважає неслушними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про долучення до протоколу зібраних матеріалів, які відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є належними та допустими доказами.

Доводи апеляційної скарги, що на момент зупинки був військовослужбовцем, та його огляд повинен був проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, є неспроможними з урахуванням наступного.

Стаття 266 КУпАП регламентує відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.

У порядку ст. 266 КУпАП оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.

У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються водії, які керують транспортними засобами з ознаками сп`яніння, та при цьому вказані водії є військовозобов`язаними, резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.

Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).

У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями.

При цьому, як наголошено в апеляційній скарзі, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час подій 10.01.2025р. перебував у відпустці.

Доводи апеляційної скарги, що він не керував транспортним засобом, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, є неспроможними та спростовуються матеріалами відеозапису.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки він не приймав участі у судовому засіданні, оскільки перебував на військовій службі та не отримував виклику суду, є також безпідставними, оскільки ОСОБА_1 повідомлявся про розгул провадження доступними засобами, а саме шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , яке повернуто суду без вручення.

При цьому ОСОБА_1 будучи обізнаним про розгляд справи не вжив заходів для залучення захисника.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП є безпідставними та не підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. задовольнити, строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя