Провадження №: 3-в/755/105/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про розстрочення сплати штрафу, призначеного постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. Постанова набрала законної сили 06.10.2025 року.

13.10.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він просить відстрочити виконання постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 25.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині стягнення штрафу в розмірі 17000 грн. та судового збору в розмірі 605,60 грн. строком на один рік зі сплатою рівними частинами щомісяця. Клопотання мотивував тим, що має скрутне матеріальне становище, не працевлаштований, соціальних виплат не отримує, не має постійного доходу, у зв`язку із чим не має можливості оплатити штраф в повному обсязі.

Заявник, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явився, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Суддя, розглянувши заяву, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ст. 307 даного кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 36 КУпАП передбачено право державного виконавця, а також сторін виконавчого провадження, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з статті 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

При цьому нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, а розстрочка сплати штрафу даним кодексом не передбачена.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. Постанова набрала законної сили 20.01.2025 року. З заяви про розстрочку штрафу вбачається, що на теперішній час ОСОБА_1 через скрутне матеріальне становище не в змозі сплатити єдиним платежем суму штрафу в розмірі 17000 грн. та судовий збір.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в межах заяви, оцінивши докази в їх сукупності, зокрема майновий стан та відомості про особу правопорушника, суддя вважає за можливе клопотання ОСОБА_1 про відстрочку штрафу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.301,304 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу - задовольнити.

Розстрочити виконання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. та судового збору у сумі 605 грн. 60 коп. строком на 12 (дванадцять) місяців, з щомісячним платежем 1 467 гривень 13 коп., призначеного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2025 року.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя: