Справа № 303/440/25
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Петрика В. В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/209/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Петрика В. В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222340 від 16.01.2025 та постанови судді від 05.03.2025 вбачається, що 16.01.2025 о 10 год на автодорозі М-06 сполученням Київ Чоп 775 км 500 м, між населеними пуктами м. Мукачево та с. Ракошино Мукачівського району, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ГАЗ 33023-14», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду нього та зупинився, і якого після зіткнення відкинуло на інший припаркований транспортний засіб марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Петрик В. В. просить постанову суду від 05.03.2025 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на незаконність постанови суду, прийняття її без повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи та без належного дослідження доказів. Суд безпідставно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що винуватцем ДТП є водій марки «ГАЗ», який рухався попереду ОСОБА_2 та не ввімкнувши покажчик повороту, почав здійснювати маневр повороту ліворуч, що стало причиною зіткнення їхніх транспортних засобів. Суд взяв до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_5

-2-

від 16.01.2025, залишивши поза увагою той факт, що у протоколі не згадується про будь-яких осіб, які були очевидцями ДТП, тобто достовірних даних про те, що вказана особа була очевидцем ДТП у матеріалах справи немає, і при цьому суд не викликав цього свідка в судове засідання для надання пояснень. Згідно встановлених поліцейськими та судом обставин, не зрозуміло які саме пункти ПДР України порушив ОСОБА_2 , оскільки у вину останньому ставляться порушення загальних пунктів Правил дорожнього руху України, а не пункти, які регулюють правила здійснення обгону. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про те, що винуватцем ДТП є саме ОСОБА_2 , а не водій автомобіля марки «ГАЗ».

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_4 на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, та потерпліого в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що не може розцінюватись як порушення їхніх прав, передбачених ст. 268, 269 КУпАП. При цьому, враховується думка захисника-адвоката Петрика В. В., який не заперечував щодо розгляду справи без участі ОСОБА_2 , підтвердивши, що останньому відомо про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Петрика В. В., який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_1 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката Петрика В. В. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

-3-

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222340 від 16.01.2025 вбачається, що 16.01.2025 о 10 год на автодорозі М-06 сполученням Київ Чоп 775 км 500 м, між населеними пуктами м. Мукачево та с. Ракошино Мукачівського району, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ГАЗ 33023-14», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду нього та зупинився, і якого після зіткнення відкинуло на інший припаркований транспортний засіб марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , що перебуває у користуванні ОСОБА_4 , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Викладені у протоколі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2025, в якій зафіксована дорожня обстановка і місце розташування транспортних засобів, та їхні пошкодження. Указана схема підписана учасниками ДТП без жодних зауважень.

Також обставини правопорушення, за яке протокол складено відносно ОСОБА_2 , підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та частково поясненнями ОСОБА_6 .

Зі змісту вказаних пояснень вбачається, що ОСОБА_2 здійснивши обгін попутних транспортних засобів, перестроївся на свою смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ» (у задню частину) під керуванням ОСОБА_1 , який призупинився, оскільки мав намір здійснити поворот ліворуч, після чого автомобіль марки «Газ» відкинуло в автомобіль марки «Шкода», який був припаркований на узбіччі.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор 2 взводу 3 роти батальйону УПП в Закарпатській області Шелемба М. М., який склав щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, був упереджений при його складанні, і що в нього були підстави для обмови ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху України та підстави для фальсифікації протоколу та доданих до нього матеріалів, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи. На такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказував захисник під час її розгляду.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський Шелемба М. М. при виконанні своїх функціональних обов`язків та складанні щодо ОСОБА_2 відповідних матеріалів діяв у межах наданих йому повноважень.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

-4-

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам та наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.

При оцінці зібраних по справі доказів, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а тому доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 допустив зіткнення автомобілем марки «Газ» під керуванням ОСОБА_1 . Оскільки удар в автомобіль марки «Газ» прийшовся ззаді, місце зіткнення не відбулося на зустрічній смузі руху, тому безумовно ОСОБА_2 є винуватим у порушенні вимог п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки не вибрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про те, що винуватцем ДТП є саме ОСОБА_2 , а не водій автомобіля марки «ГАЗ», апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються доданими до протоколу матеріалами.

Твердження про те, що винуватцем ДТП є водій марки «ГАЗ», який рухався попереду ОСОБА_2 та не ввімкнувши покажчик повороту, почав здійснювати маневр повороту ліворуч, що стало причиною зіткнення транспортних засобів, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи докази беззаперечно свідчать про те, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 16.01.2025 о 10 год на автодорозі М-06 сполученням Київ Чоп 775 км 500 м, між населеними пуктами м. Мукачево та с. Ракошино Мукачівського району, за участю транспортних засобів марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , «ГАЗ 33023-14», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , сталася у тому числі внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

При цьому, з урахуванням того, що за нормами закону України про адміністративні правопорушення суд розглядає справу щодо особи, відносно якої складено протокол, і у межах складеного протоколу, апеляційний суд не дає оцінки діям водія ОСОБА_1 .

Із цих підстав, неспроможними і такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених у протоколі обставин, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що згідно встановлених поліцейськими та судом обставин, не зрозуміло які саме пункти Правил дорожнього руху України порушив ОСОБА_2 , оскільки у вину останньому ставляться порушення загальних пунктів Правил дорожнього руху України, а не пункти, які регулюють правила здійснення обгону.

-5-

Не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_2 , а відтак і не свідчать про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і доводи апеляційної скарги про те, що суд взяв до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_5 від 16.01.2025, залишивши поза увагою той факт, що у протоколі не згадується про будь-яких осіб, які були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, тобто достовірних даних про те, що вказана особа була очевидцем у матеріалах справи немає, і при цьому суд не викликав цього свідка в судове засідання для надання пояснень.

При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд бере до уваги те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 заявляв у суді першої інстанції клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_5 . Не заявлено такого клопотання і захисником в апеляційній скарзі та під час її розгляду.

Між тим, в апеляційній скарзі не вказується на наявність підстав уважати, що у свідка ОСОБА_5 , а також у потерпілого ОСОБА_1 були підстави для обмови ОСОБА_2 . На наявність таких не вказував захисник і під час розгляду апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для сумнівів як у письмових поясненнях ОСОБА_5 , так і потерпілого ОСОБА_1 , які останній підтвердив під час судового та апеляційного розгляду справи.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що у будь-якому випадку, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, повинен був переконатися у безпечності руху, вибрати безпечну швидкість та дотримуватися дистанції, чого не зробив та допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався попереду, що безумовно свідчить про порушення ним Правил дорожнього руху України, а відтак і наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлених судом обставин, за яких ОСОБА_2 визнаний винним у порушенні вимог п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою та винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд відхиляє, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що стороною захисту не спростовано вищевказані твердження та не надано належних доказів на спростування вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні ні до місцевого суду, ні до суду апеляційної інстанції.

Наявні в матеріалах справи докази, у тому числі й письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та частково пояснення ОСОБА_2 , безумовно свідчать про те, що 16.01.2025 о 10 год на автодорозі М-06 сполученням Київ Чоп 775 км 500 м, між населеними пуктами м. Мукачево та с. Ракошино Мукачівського району, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого

-6-

допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ГАЗ 33023-14», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду нього та зупинився, і якого після зіткнення відкинуло на інший припаркований транспортний засіб марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Між тим, доводи апеляційної скарги сторони захисту фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею місцевого суду надана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують, порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосував до ОСОБА_2 вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши належні докази, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення, а тому накладене на ОСОБА_2 стягнення є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і його особі, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі сторони захисту не вказується, й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу, в тому числі про витребування доказів, виклик свідків чи призначення експертизи, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Петрика В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2025, щодо ОСОБА_7 ,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя