КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 752/7314/25
провадження № 33/824/3740/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року в складі судді Первушиної О. С., в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

09.06.2025 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року та постановити нове рішення, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно подав клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що про винесення вказаного судового рішення йому стало відомо 03 червня 2025 року від страхової компанії, яка безпосередньо займається врегулюванням страхового збитку. При розгляді справи він участі не приймав, його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду вказаної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, копію оскаржуваної постанови отримав 03 червня 2025 року, а з апеляційною скаргою звернувся 09 червня 2025 року, наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом невірно було встановлено вину учасників ДТП та підставі неоднозначного та суперечливого трактування однієї і тієї ж події ДТП та неоднозначної оцінки доказів по справі, що призвело до винесення суперечливих постанов по справі № 752/7314/25 та по справі №752/7463/25.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріли справи та надані суду докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №276623 від 20.03.2025, водій ОСОБА_2 20.03.2025 о 12 год. 35 хв., м. Київ, вул. Велика Васильківська, 54, керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №276650 від 20.03.2025, водій ОСОБА_2 20.03.2025 о 12 год. 35 хв., м. Київ, вул. Велика Васильківська, 54, керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП та перемістив транспортний засіб, чим порушив п. 2.10.а, 2.10.в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Пунктом 10.9. Правил дорожнього руху України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 2.10 а, в Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди та не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Ухвалюючи рішення в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №276623 від 20.03.2025 та серії ЕПР1 №276650, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються відеозаписом з камери відеоспостереження, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 безпосередньо в момент зіткнення рух заднім ходом не здійснював, а його автомобіль знаходився в нерухомому стані. Після зіткнення водій ОСОБА_2 свій автомобіль не переміщував та не залишав місце ДТП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та наданим суду доказам.

Так, відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_2 від 20.03.2025, стоячи на парковці в його автомобіль врізався автомобіль Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_2 . Водій не переконався в безпечному виїзді з двору, протаранив його машину Volkswagen Jetta в задню праву частину бампера. Його машина при зіткненні повністю стояла на місці. Водій машини Ford Fusionсвою провину не визнає. Водій виїжджав від місця ДТП і поліція не змогла точно установити місце ДТП. По словам водія Ford Fusionвін, виїжджаючи з двору, дивився праворуч і потихеньку рухався, і не помітив як врізався в його автомобіль, почувши тільки удар зіткнення.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , він виїжджаючи з двору будинку 54 Б по вул. Велика Васильківська, переконуючись, що виїзд буде безпечним для нього і інших учасників руху, дивлячись направо і пропускаючи транспорт, який рухається. Зліва від нього, на крайній лівій смузі руху був припаркований автомобіль Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з порушенням паркування, в зоні виїзду з двору. В той момент, коли він пропускав автомобілі, які рухались, після звільнення смуги для його руху, він почав плавно виїжджати на проїжджу частину ще раз поглядаючи вправо. В цей час автомобіль Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , почав рух заднім ходом, після чого відбулось зіткнення з його автомобілем, у бокові водійські двері. Своєї вини не признає, бо повністю впевнився в безпечності руху, згідно чинних правил дорожнього руху.

Відповідно до відеозапису з камер відеоспостереження, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 в момент зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 заднім ходом не рухався, після ДТП ОСОБА_2 транспортний засіб не переміщував.

Версія водія ОСОБА_2 щодо обставин даної ДТП підтверджується характером та напрямком утворень механічних пошкоджень транспортних засобів.

Таким чином, приймаючи до уваги наявні в справі докази, вина ОСОБА_2 в інкримінованому адміністративному правопорушенні є недоведеною.

Судом також встановлено, що відносно іншого учасника ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №276660, за змістом якого водій ОСОБА_1 , 20.03.2025 року о 12 год. 35 хв., керуючи автомобілем Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Велика Васильківська, 54, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду від 14 травня 2025 року (справа №752/7463/25) провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, не встановлення судом вини водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 13.1 ПДР України, не є обставиною, що підтверджує наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк