Справа № 548/1410/25
Провадження № 3/548/338/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2025 м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., за участі секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Павленка О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, ФОП, притягувався до адміністративної відповідальності Хорольським районним судом 17.09.2025 за ст. 124 КУпАП до штрафу в сумі 850 грн,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

водій ОСОБА_1 22.06.2025 близько 04 год 15 хв в м. Хорол Лубенського району Полтавської області по вул. Лагодинській, 19 керував власним автомобілем марки Mercedes-Benz E-Class E 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за місцем зупинки та у медичному закладі в установленому законом порядку відмовився на відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не визнав, вказав, що 22.06.2025 зранку близько 04 год 15 хв він рухався на власному автомобілі марки Mercedes-Benz E-Class E 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . У нього була загіпсована рука, і коли він став перемикати магнітолу, втратив контроль за рухом автомобіля та допустив наїзд на електроопору. Там залишився стояти, приїхали працівники поліції та швидка медична допомога, так як сильно вдарився головою, детально обставин не пам`ятає. Вважає, що працівники поліції порушили процедуру огляду його на стан сп`яніння, тому просив провадження по справі закрити.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Павленком О.А. подано суду письмове клопотання, з якого вбачається, що захисник вважає неправомірними дії працівників поліції, які намагалися провести огляд на стан сп`яніння у його підзахисного у медичному закладі, хоча це повинні були робити медичні працівники, при цьому цю процедуру працівники поліції провели після закінчення визначеного Інструкцією двохгодинного терміну, акт огляду на стан сп`яніння не є належним доказом, так як в ньому відсутня дата його складання та вказівка на пристрій за допомогою якого проводився огляд. Просив провадженя у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Незважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, його винуватість доводиться сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 3692544 від 22.06.2025, де зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та вказано, що 22.06.2025 о 04 год 15 хв по вул. Лагодинській в м. Хорол Лубенського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував власним автомобілем марки Mercedes-Benz E-Class E 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за місцем зупинки та у медичному закладі в установленому законом порядку водій відмовився на відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Вказаний протокол має записи щодо додатків до протоколу, якими є відео на диску, направлення, акт огляду, в протоколі зазначено технічний засіб відеозапису DSJ-21100015. У протоколі мається підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з датою та місцем розгляду справи, запис про вилучення посвідчення водія та видачу тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами та підпис працівника поліції, що склав протокол / т. 1 а.с. 2/;

- відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що 22.06.2025 о 04 год 25 хв працівники поліції підходять до автомобіля Mercedes-Benz E-Class E 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що стоїть на лівому узбіччі дороги, лівим переднім фонарем впершись у паркан. На місці події знаходяться працівники РЕСу та батько правопорушника. Працівники поліції на бодікамеру та мобільний телефон фіксують пошкодження електоопори по лівому узбіччю дороги, видно пошкодження паркану. На проїзжій частині по лівій смузі руху наявні уламки деталей автомобіля. Автомобіль із непрацюючим двигуном, ввімкнено аварійні вогні. У салоні автомобіля за кермом перебуває ОСОБА_1 , пасажирів немає. З часового відрізку 04:29 приїздить швидка медична допомога. Медичний працівник, працівники поліції та батько правопорушника умовляють останнього вийти із автомобіля. ОСОБА_1 виходить, йде хиткою ходою, обдивляється свій автомобіль, сідає в автомобіль швидкої медичної допомоги. У розмові з працівником поліції ОСОБА_1 запитує в патрульного чи будуть на нього складати протокол за ст. 130 КУпАП. Через додаток "Дія" демонструє працівникам поліції посвідчення водія. З часового відрізку 04.46 працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 киває ствердно, потім киває головою зліва направо. Працівник поліції перепитує чи відмовляється той проходити огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 знову киває головою зліва направо. Патрульний перепитує, чи точно відмовляється, ОСОБА_1 киває ствердно, що відмовляється. ОСОБА_3 роз`яснює, що у зв`язку з відмовою проходити огляд на стан сп`яніння всерівно буде складено протокол. ОСОБА_2 говорить, що вину визнає. З часового проміжку 04.47 медсестра роз`яснює необхідність поїхати в лікарню для обстеженя на предмет наявності травм. ОСОБА_1 проситься відпустити його додому, говорить, що з ним все гаразд, говорить: "Пити потрібно менше". Просить працівників поліції забрати його автомобіль. З часового відрізку 06.25 працівники поліції приходять в палату Хорольської ЦРЛ де лежить ОСОБА_1 повторно пропонують пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер" та у медичному закладі, ОСОБА_1 категорично відмовляється. Надавати пояснення відмовляється згідно ст. 63 Конституції України. У подальшому працівники поліції складають протокол, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 ставить підписи в протоколі.

Вказаний відеозапис достовірно підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 рухався автомобілем перед дорожньо-транспортною пригодою, крім того цю обставину не заперечує і сам ОСОБА_1 , надаючи пояснення у судовому засіданні.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1ст. 130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністру України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України ''Про дорожній рух`встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 ПДРУкраїни встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимог п.2.5 ПДР України.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАПнеобхідна наявність одночасно двох умов: 1) встановлений належним чином факт керування транспортним засобом; 2) встановлений належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу, або його відмови від проходження відповідного огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі ''Коробов проти України'' Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення ''поза розумним сумнівом''. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Із пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 та відеозапису з бодікамери працівників поліції суддею встановлено, що ОСОБА_1 перед зіткненням з бетонним стовпом та огорожею, керував транспортним засобом.

Протягом всього відеозапису події, ОСОБА_1 поводиться як водій вказаного автомобіля.

Відтак, суддя вважає, що факт керування ОСОБА_1 траспортним засобом доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами у справі.

Щодо доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, вважаю, що вказаний факт також доведений належними та допустимими доказами, зважаючи на таке.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису (починаючи з хронологічного відрізку 04.46 ) вбачається, що працівники поліції пропонують пройти огляд на місці за допомогою алкотестеру. ОСОБА_1 киває головою зі зсторони в сторону та щось говорить, з чого поліцейський робить висновок, що останній відмовляється проходити огляд на місці. Крім того, при повторній пропозиції ОСОБА_1 це зробити у медичній палаті Хорольської лікарні, ОСОБА_1 категорично відмовляється проходити огляд за допомогою як газоаналізатора "Дратер", так і їхати у лікувальний заклад м. Лубни.

При цьому, суддя зауважує, що в силу приписів ч. 1 ст. 130, ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови особистого характеру від проходження цього огляду не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Суддя констатує, що поведінка ОСОБА_1 була такою, що безсумнівно свідчить про те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції на відеозапис наголошували, що чути різкий запах алкоголю від водія. Вказували, що і про перебування останнього в стані сп`яніння говориться в повідомленні на лінію 102, де заявник повідомив, що водій якиє є учасником дорожньо-транспортної пригоди перебуває в стані сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не вказував, що він спиртного не вживав. Говорив мляво, нерозбірливо, мав нечіткі рухи та ходу. Крім того в спілкуванні з працівниками поліції особисто говорив фразу "Потрібно менше пити".

При цьому, ОСОБА_1 мав всі можливості зняти із себе висунуту поліцейськими підозру про перебування в стані сп`яніння, пройшовши тест на місці зупинки транспортного засобу чи проїхати з поліцейськими у медичний заклад, але умисно цього не зробив.

Порушень поліцією порядку висування ОСОБА_1 вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ставили би під сумнів факт учинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Твердження захисника Павленка О.А. про те, що працівники поліції не мали права, перебуваючи в Хорольській ЦРЛ, пропонувати його підзахисному пройти огляд на стан сп`яніння, а це повинні були робити медичні працівники, не заслуговують на увагу, так як повноваження медичних працівників на ці дії починаються з моменту доставки правопорушника до спеціалізованого медичного закладу за відповідним направленням працівників поліції.

Хорольська ЦРЛ не є спеціалізованим медичним закладом, працівники якої мають право проводити огляд на стан сп`яніння осіб, які доставляються працівниками поліції у зв`язку із вчиненням адміністративних правопорушень. Таким спеціалізованим закладом є Комунальне підприємство «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради.

При цьому, суддею встановлено, що до Хорольської ЦРЛ ОСОБА_1 був доставлений не у зв`язку з необхідністю пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а у зв`язку з необхідністю діагностування можливих тілесних ушкоджень, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, учасником якої він був.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, твердження захисника Павленка О.А. про те, що такий огляд був проведений працівниками поліції по спливу двохгодинного терміну визначеного Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2018 року є таким, що не заслуговує на увагу.

Отож, твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Павленка О.А. про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння є безпідставними.

З відеозапису вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці або у медичному закладі, однак останній відмовився.

Зміст цієї інформації не є складним для розуміння та сприйняття, через це ОСОБА_1 з урахуванням його віку та досвіду водіння міг і мав усвідомлювати цю інформацію.

Останній, як водій, був обізнаний про обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння за вимогою працівника поліції, розумів наслідки цієї процедури і наслідки відмови від неї, про що додатково свідчить і досліджений в судовому засіданні відеозапис, де ОСОБА_1 в автомобілі швидкої медичної допомоги, коли працівник поліції висунув вимогу пред`явити посвідчення водія, став питати у поліцейського:"Будете складати протокол по 130 ?".

У цьому випадку доказом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є відеозапис, в якому ОСОБА_1 після неодноразової пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння катеогично відмовися це робити.

З відеозапису вбачається, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був явно виражений, його мова, рухи, зовнішній вигляд, поведінка як учасника дорожнього руху давали поліцейським безумовні підстави вважати, що він перебуває в нетверезому стані, тому вимога пройти огляд на стан сп`яніння носила явно законний характер.

Ні Кодексом про адміністративні правопорушення, ні відомчими нормативними актами не передбачено оформлення поліцейськими матеріалів справи, зокрема, складання процесуальних документів, у тому числі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,в безпосередній присутності водія.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим суд вважає, що наявність чи відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку поліції порядку направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння та не спростовує порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.

Під час здійснення судового розгляду беззаперечно, поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 не мав наміру проходити оглядна стан сп`яніння як на місці, так я у медичному закладі.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції не обмежували ОСОБА_1 у праві вибору способу поведінки, поліцейські не застосовували до нього фізичний та психологічний примус.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні по справі ''О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства'' від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отож, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розцінюю як спосіб захисту правопорушника та намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Ці його пояснення у своїй сукупності спростовуються дослідженими доказами по справі.

У судовому засіданні встановлено, що дії працівників поліції були послідовні та узгоджені, вчиненні без перевищення повноважень, без порушень прав ОСОБА_1 , які б слугували підставою для визнання його невинуватим.

Суддя приймає як належний та допустимий доказ відеозапис на СД диску, так як про його наявність зазначено в протоколі, відеозапис хоч і складається із чотирьох відео, проте послідовно відтворює події. На відеозаписі відобрежено дата та час зйомки, яка відповідає фактичним даним встановленим в судовому засіданні.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги суть та характер вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, за відсутності обставини, що пом`якшують його відповідальність, з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбаченихст. 24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч. 1ст. 130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Ураховуючи цю норму законодавства та виходячи з положеньст. 4 Закону України ''Про судовий збір'', судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 605,60 грн належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр UA0016001).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП сума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 34000 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн (отримувач: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 14.10.2025.

Суддя В.П. Старокожко