Справа № 336/4284/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула в залі суду в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження не встановлено, місце роботи не встановлене, адреса за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311015, - 24.04.2025 о 23-06 годині в м. Запоріжжі по вул. Магістральна, біля буд. 96, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ВП №63910982 від 04.04.2023, чим водій порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність згідно з ч.3 ст.126 КУпАП.

У призначені судові засідання по справі ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення особи. Крім того, за змістом протокола від 26.04.2025, поліцейським, який складав протокол, зазначено, що ОСОБА_1 необхідно з`явитися за викликом у Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, відповідно, ОСОБА_1 із місцем розгляду справи обізнаний.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито максимально можливих заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.

Враховуючи наведене, вжиття всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За нормою ч.3 ст.126 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що у матеріалах справи не міститься даних про те, що ОСОБА_1 повідомлено відділом ДВС про наявність виконавчого провадження, в межах якого він є боржником. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано й жодних підтверджуючих документів про вручення вказаній особі копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами згідно з виконавчим листом ВП №63910982 від 04.04.2023.

Згідно з ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у п.1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Вимогами ч.5 ст.74 вказаного закону врегульовано, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Й лише після закінчення строку на оскарження судового рішення, як передбачено ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами направляється до виконання відповідними органами.

Разом із цим, в протоколі про адміністративне правопорушення в порушення ст. 256 КУпАП відсутня вказівка на конкретний підпункт Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, порушення якого допущено водієм.

Посилання на норму ст.15 Закону України «Про дорожній рух», наведене у протоколі від 08.08.2023, також не конкретизовано з огляду на наявність низки частин та пунктів вказаного положення (веб-посилання на тексту нормативно-правового акта: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/3353-12#Text).

За змістом протоколу, водій від надання пояснень відмовився.

Розглядаючи справу, суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Суддя виходить з того, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Так, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» (LUTZ CASE, рішення від 25 серпня 1987 року), «Отцюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany, рішення від 21 лютого 1984 року, Серія A №73), «Девеєр проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), рішення від 27 лютого 1980 року, скарга N 6903/75), «Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria, рішення від 26 березня 1982 року, Серія A № 49) та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Суд також керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст.280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, за результатами розгляду наявних доказів, викладених вище, суд дійшов висновку про те, що фактичні обставини справи, які знайшли своє відображення у протоколі, не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Тому провадження в справі підлягає закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.247 КупАП.

Керуючись ст. 9, 126, 245, 247, 251-252, 255, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік