Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1340/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2025 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В.,

за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Твердуна М.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із ВнП № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.06.2025 о 23 год. 17 хв. у с. Кременчуки вул.Залізнична, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Пежо Експерт, державний номерний знак НОМЕР_2 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що не перебував за кермом транспортного засобу, а лише підійшов до автомобіля, який був припаркований біля його дому, щоб забрати барсетку з нього. Далі під`їхали поліцейські, які склали протокол. Дійсно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не їхав.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Твердун М.М., просив закрити провадження у справі, мотивуючи це, зокрема, рядом порушень, допущених працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, зазначає, що інспектор поліції підійшов до ОСОБА_1 в темну пору доби, не представився повністю та не показав свого службового посвідчення, що є порушенням ст.18 ЗУ «Про національну поліції».

Також захисник заперечує сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначивши, що останній вийшов із свого подвір`я, біля воріт якого був припаркований транспортний засіб, щоб забрати барсетку, яку забув. Тому він не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Також захисник зазначає, що не погоджується із викладеними в протоколі обставинами про підстави проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки жодних належних, достовірних, достатніх та беззаперечних підтверджень того, що з порожнини рота ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю, помічається виражене тремтіння пальців рук та різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, не існує, та є надуманим власним припущенням з боку поліцейського.

Крім того вказує, що із перегляду відеозапису не вбачається того, щоби поліцейські інформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу «Драгер», та вищевказані дії відбувалися за відсутності двох свідків.

Крім того, звернув увагу на розбіжність у часі, який зафіксований на відеореєстраторі службового автомобіля (початок відео 23:16) та бодікамері поліцейського (початок відео 23:14).

Водночас, щодо залучення до участі у справі ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області в якості сторони обвинувачення заперечував, вважав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Також захисник акцентує увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, за бездоганну військову службу нагороджений бойовими орденами, медалями, відзнаками Президента України. Тому, якщо суд все ж таки визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення, просить призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачає санкція ст.130 КУпАП.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на таке.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходить висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.

Зовнішні ознаки за своєю суттю не можуть в повній мірі відображатися у відеозаписі. При цьому такі зовнішні ознаки надають працівникам поліції лише підстави для виникнення сумнівів стосовно стану, в якому перебуває водій. З метою спростування такої суб`єктивної підозри, яка сама по собі не має жодного юридичного значення і не може підтвердити чи спростувати стан, в якому перебуває водій, працівники поліції і заявляють вимогу щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння. Саме результати огляду й мають підтвердити чи спростувати обґрунтованість вказаної суб`єктивної оцінки. Окрім того, в даному випадку при пред`явленні вимоги про проведення огляду працівник поліції зазначив водію, у зв`язку з чим у нього є підозри щодо стану, в якому перебуває водій.

У свою чергу, на виконання вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2-3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що присутність двох свідків необхідна при неможливості фіксації на спеціальний технічний засіб, однак до протоколу про адміністративне правопорушення було додано відеозапис, що проводився за допомогою приладу Драгер.

Тому твердження захисника про те, що поліція мала би залучити до проведення огляду двох свідків, є необґрунтованим.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом серії ЕПР1 від 22.06.2025 №369967;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого огляд не проводився;

- матеріалами відеозапису.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 та його захисником факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд вважає цей факт доведеним.

Зокрема, оглядом долученого до протоколу відеозапису встановлено, що працівники поліції їхали позаду транспортного засобу білого кольору, та наздоганяли його, здійснювали його зупинку шляхом подачі проблискових маячків червоного та синього кольору (що чітко видно у темну пору доби), даний автомобіль зупинився біля воріт та був із включеними задніми фарами, на відеозаписі чітко видно номерний знак транспортного засобу, а саме: НОМЕР_2 , що відповідає обставинам, викладеним у протоколі (відеофайл під назвою «IMG_3832», зокрема, 00:38-00:40 сек.). На цьому ж відео видно, як працівники поліції вийшли із службового автомобіля та підійшли до передніх дверей, до місця сидіння водія.

Наступний відеозапис із бодікамери поліцейського починається з того, що водій виходить з транспортного засобу, та закриває його двері, інспектор поліції просить зачекати, проте водій намагається залишити місце зупинки. Водія було зупинено, інспектор поліції попросив пред`явити посвідчення водія, та повідомив ОСОБА_1 , що його зупиняла проблисковими маячками, оскільки є технічна несправність транспортного засобу (відеофайл під назвою «0000000__0013» 00:01-00:57, 01:59 сек.)

Далі при перегляді відеозапису чути, як інспектор поліції каже: «ось дивіться, ОСОБА_2 , інспектор патрульної поліції, дивіться так, все нормально?», що спростовує твердження захисника, що інспектор поліції не представився та не показав своїх документів (відеофайл під назвою «0000000__0013» 02:15 сек.).

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції слідує, що інспектор поліції запитав водія, чи той вживав алкогольні напої, на що останній відповів, що не вживав (відеофайл під назвою «0000000__0013» 04:39- 04:41 сек.).

ОСОБА_1 інспектор поліції пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», зазначивши , що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме він чує від водія запах алкоголю з порожнини рота, проте водій від огляду на місці зупинки відмовився (файл під назвою (відеофайл під назвою «0000000__0013», 04:41-05:07 сек.).

Тоді поліцейський неодноразово пропонував пройти огляд в медичному закладі (відеофайл під назвою «0000000__0013» 05:11 сек., 05:33 сек., 05:59 сек., водій також відмовився, зазначивши, що поліцейські його не зупиняли, він стояв біля дому. На запитання інспектора поліції, а хто ж тоді його зупиняв, Клімчук відповів: «я тільки став, ви під`їхали» (відеофайл під назвою «0000000__0013» 05:14 05:27 сек.).

Тобто, водій заперечував факт зупинки його працівниками поліції, а не самого керування транспортним засобом.

Поліцейський роз`яснив, що у такому разі відносно нього (водія) буде складено адміністративний протокол за ст.130 за відмову від огляду на стан сп`яніння (файл під назвою «0000000__0013» 06:06 сек.).

За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, настає відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Розбіжність у часі, який зафіксований на відеореєстраторі службового автомобіля (початок відео 23:16, переслідування автомобіля) та бодікамері поліцейського (початок 23:14, коли поліцейські вийшли з авто після зупинки), очевидно, має технічний характер, та не спростовує фактичних обставин справи, руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та процедури відмови проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, такий відеозапис є цілком логічно послідовним та відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Усі інші аргументи захисника (зокрема, про відсутність офіційних джерел отримання відеозапису, відсутність відомостей про особу, хто знімав відео, та на який пристрій; непопередження ОСОБА_1 про знімання на відео; не встановлення поліцейськими наявності у ОСОБА_1 фізичних вад, зокрема, чи він бачить та чує; що працівники поліції не склали протокол на ОСОБА_1 за невиконання вимог про зупинку) досліджені судом, однак не є такими, що потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

За таких обставин приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 605 грн. 60 коп.

Суддею приймається до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу під час мобілізації та має численні нагороди , проте це не дає йому переваг у недотриманні норм законодавства та не звільняє його від відповідальності за порушення правил дорожнього руху України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Красилів. мтг/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.);номер рахунку (IBAN) UA0022717, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, та номер справи).

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя С. В. Васільєв