Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/5196/25
Номер провадження 3/299/2178/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Леньо В.В. з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли із відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , військовослужбовець ДПС України, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ДПС України, вибув у щорічну основну відпустку за 2025 рік терміном на 15 діб та 2 доби на дорогу. Згідно відпускного квитка термін прибуття до місця несення служби до 18-00 год. 27.09.2025р. Проте, останній до місця несення служби станом на 27.09.2025р. 18:20 год. не з`явився без поважних причин з відпустки. На службу з`явився 28.09.2025 року. Таким чином, ОСОБА_1 , 27.09.2025 року порушуючи законодавство України щодо встановленого порядку проходження військової служби, допустив порушення статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно невчасно прибув з чергової відпустки, оскільки в під час відпустки проходив лікування, після якого звернувся до лікаря з приводу надання підтверджуючих документів, внаслідок чого пізніше виїхав з місця проведення відпустки, внаслідок чого на нетривалий час запізнився до місця несення служби. Про вказані обставини, слідуючи до місця несення служби, в телефонному режимі повідомив начальника, який не взяв дані обставини до уваги, внаслідок чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши подані письмові докази (копію військового квитка, копію відпускного квитка, службову характеристику, інші документи), всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі підтверджені зібраними у справі доказами обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 мало місце, його дії слід кваліфікувати як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а ОСОБА_2 є винним у вчиненні цього діяння.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ч.1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням.

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На думку суду, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

В даній справі судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою молодого віку, проходить військову службу, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, умислу на недбале ставлення до військової служби не мав, однак не вжив всіх можливих заходів аби своєчасно повернутися до військової частини. При цьому, за період проходження військової служби зарекомендував себе позитивно.

Таким чином, з урахуванням аналізу матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, особи правопорушника, його віку, відсутності тяжких наслідків його діяння, суд дійшов висновку про малозначність допущеного ОСОБА_2 правопорушення та вважає, що досягнення виховних і превентивних цілей у даному випадку можливе без застосування до порушника адміністративного стягнення.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до даного складу адміністративного правопорушення положень ст. 22 КУпАП закон не містить.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 .

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі "Бакланов проти Росії" (09.06.2005 року) та у справі "Фрізен проти Росії" (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. Крім того, приймаються до уваги правові позиції висловлені у справі "Ісмайлов проти Росії" (п. 38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Отже із врахуванням встановлених обставин події, відсутності негативних наслідків, із врахуванням суб`єктивного ставлення особи до події та форми його вини (необережність), із врахуванням його виключно позитивної службової характеристики за місцем служби, враховуючи що запровадження справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 справило на нього належний виховний вплив, враховуючи свідоме усвідомлення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї протиправної поведінки, завдання провадження у справах про адмінправопорушення виконано, суд вирішує застосувати до ОСОБА_2 ст.22 КУпАП - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 23 ,33, 40-1, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від адміністративної відповідальності і оголосити йому усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СуддяЛеньо В. В.