Справа №: 307/3602/25
Провадження № 3-зв/307/25/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
П О С Т А Н О В А

14 жовтня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В.,

розглянувши заяву судді Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Лілії Романівни про самовідвід від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р. знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р. з метою недопущення виникнення в учасників судового провадження сумнівів в його об`єктивності та неупередженості 13 жовтня 2025 року заявила самовідвід від розгляду даної справи посилаючись на те, що ОСОБА_1 є працівником Тячівського районного суду Закарпатської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2025 року суддю Ніточко В.В. визначено для розгляду заяви про самовідвід судді Сас Л.Р.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та заяву судді Сас Л.Р., суд прийшов до наступного висновку

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди здійснюють правосуддя на основі Конституціїі законів України та на засадах верховенства права.

При розгляді заяви про відвід суддею враховано, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не регламентують порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому заява про відвід має бути розглянута по суті.

У відповідності до п. 4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року №34, у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суд, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Тому, при вирішенні заяви про відвід суд застосовує аналогію закону та застосовує положення КПК України, якими визначено підстави для відводу та врегульовано порядок його вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно вимог пункту четвертого частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У справі "Білуха проти України", рішення від 09.11.2006 року, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі "Ветштан проти Швейцарії ", рішення від 28.10.98 року у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Ураховуючи наведене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст.245 КУпАП, одним із завдань якої є об`єктивне з`ясування обставин справи та відповідно до ст. 248 КУпАП, з метою недопущення виникнення в учасників судового провадження сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, необхідно задовольнити заяву судді Сас Л.Р. про її самовідвід від розгляду вказаної справи.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 252,283 КУпАП, ст. ст. 75,76,80-81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Лілії Романівни у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП задовольнити.

Матеріали справи (справа №307/3602/25 провадження №3/307/1389/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП передати до канцелярії суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ніточко