ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/3945/25 Головуючий суддя І інстанції Болибок Є. А.
Провадження № 33/818/1483/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Луніка Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Луніка Т.Я. на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Суми,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 29 травня 2025 року об 11 год. 23 хв. у с. Подворки Харківського району Харківської області по вул. Сумський Шлях, 1-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес», р/н НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, при цьому вказаний транспортний засіб був переобладнаний з порушенням вимог і стандартів, правил та нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме: спереду транспортного засобу встановлено прилад зовнішній світловий (світлодіодна балка), який не передбачений конструкцією вказаного транспортного засобу, або документами щодо погодження переобладнання, чим порушив п. 3.11, п.31.3а, 31.4.3а ПДР України, п. 5.2, 5.1.1 ДСТУ 3649:2010. Правопорушення вчинене повторно протягом року (постанова серії ЕНА 4744512 від 16.05.2025 року).

В своїй апеляційній скарзі захисник Лунік Т.Я. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в матеріалах цієї справи відсутні докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення. Зокрема посилався на те, що протокол сам по собі не можу бути доказом у справі. Також вважав, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи свідчить лише про те, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом. Вважав, що підтвердженням переобладнання транспортного засобу є лише акт невідповідності технічного стану транспортного засобу. А такий акт в матеріалах справи відсутній. Посилався також на проведений технічний контроль, що, на його думку, свідчить про належний стан транспортного засобу та незаконність тверджень працівників поліції щодо переобладнання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Лунік Т.Я. повідомив, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у зв`язку із зайнятістю в особистих справах не зміг прибути в судове засідання. Також повідомив, що позиція захисту між ними узгоджена, а тому просив розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, а також положення ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 за обов`язковою участю його захисника адвоката Луніка Т.Я.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Луніка Т.Я., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 31.1, 31.3(а), 31.4.3а, а також п. 5.2, 5.1.1 ДСТУ 3649:2010.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості матеріалів справи, як на докази, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення; постанову про накладення адміністративного стягнення; відеозапис події за участю ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що 29 травня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес», що використовується для надання послуг перевезення пасажирів, при чому був переобладнаний з порушенням вимог і стандартів, правил та норм, що стосуються безпеки дорожнього руху а саме: спереду транспортного засобу встановлено прилад зовнішній світловий (світлодіодна балка), який не передбачений конструкцією вказаного транспортного засобу, або документами щодо погодження переобладнання.

Також з відомостей цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі.

Поряд з цим, з відомостей протоколу вбачається, що ОСОБА_1 отримав, що підтверджується його особистим підписом в цьому протоколі.

Також, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк.4), відповідно до відомостей якого вбачається, що ОСОБА_1 особисто був ознайомлений з протоколом.

Належить взяти до уваги те, що, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою, однак дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не зверталися із позовом до суду в порядку КАС України щодо дій працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 , а також відсутність будь-яких рішень компетентних органів щодо неправомірності дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Належить також взяти до уваги, що відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення.

З відомостей протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги пунктів 31.1, 31.1А, 31.4.3а ПДР України, а також п. 5.2, 5.1.1 ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до приписів п. 5.2 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що не дозволено, в тому числі, вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Поряд з цим, згідно з положеннями ст. 33 Закону України «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Відповідно до 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.3 «а» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4.3 «а» ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Належить врахувати, що зміна кількості, типу, кольору, розміщення та режиму роботи зовнішніх світлових приладів може спровокувати виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тому правилами дорожнього руху з метою забезпечення на проїзній частині забороняється самостійно переобладнувати транспортний засіб.

Згідно зі ст.23 Закону України № 1315-VII від 05.06.2014 "Про стандартизацію" національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Як встановлено п.3 Порядку, переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п.5 Порядку для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

У відповідності до п.6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

Однак, стороною захисту не доведено, що переобладнання транспортного засобу Мерседес, яким керував ОСОБА_1 , проведено без порушень вимог стандартів, правил та нормативів.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили додаткову світлодіодну балку, яка була вмонтована над переднім державним реєстраційним номером транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , в подальшому останній не заперечував, що цей світловий прилад додатково встановлений на цьому автомобілі.

Отже цей прилад зовнішній світловий був встановлений спереду автомобіля на державний номерним знаком автомобіля, яким керував ОСОБА_1 та про його наявність ОСОБА_1 було відомо, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Крім того, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 7) вбачається, що 29.05.2025 року було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 . За порушення вимог правил дорожнього руху, а саме п. 31.1, 31.3а, 31.4.3а ПДР України, а також п. 5.2, 6.1.1 ДСТУ 3649:2010. Раніше, а саме 16.05.2025 року відносно даного водія було вже складено постанову відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП, тому в подальшому відносно ОСОБА_4 було складено протокол відповідно до ч.4 ст. 121 КУпАП. Особу було ознайомлено з правами. Передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП. Здійснювалась відеофіксація.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції під час складення протоколу стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про об`єктивність відомостей, зазначених у рапорті працівником поліції, які можуть бути доказами у цій справі.

Відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах справи, а саме з копії постанови серії ЕНА № 4744512 (арк. 6) вбачається, що 16.05.2025 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що використовується для надання послуг перевезення пасажирів, при цьому водій не виконав вимоги д.з. 3.22 Поворот ліворуч заборонено, також т.з. був переобладнаний з порушенням вимог стандартів та нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме спереду т.з. встановлено прилад зовнішній світловий, який не передбачений конструкцією даного т.з., чим порушив вимоги п. 8.4.в, 31.1, 31.3а, 31.4.3.а ПДР України, п. 5.2, п.6.1.1 ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до відомостей відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб «Мерседес», під керуванням ОСОБА_1 та повідомили, що на цьому транспортному засобі, яким він керував, встановлено додаткову світлодіодну балку, яка не передбачена виробником. ОСОБА_1 заперечував щодо встановленої світлодіодної балки, а зазначав, що це встановлена сітка. Також вказував на те, що автомобіль пройшов технічний огляд та зауважень не було. Також повідомляв, що на початку дня перед виходом у рейс відповідна особа перевіряла технічний стан автомобіля та зауважень не було. Працівники поліції запитували у ОСОБА_1 чи є відповідні документи на таке переобладнання автомобіля, на що ОСОБА_1 не зміг надати таких документів. Після цього працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 що він раніше у часі, а саме 16.05.2025 року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, що сам ОСОБА_1 не заперечував. ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції повідомляв, що йому було відомо, що стосовно нього складався якийсь матеріал, однак його копії він не отримував.

Отже, 29.05.2025 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення повторно протягом року.

Належить врахувати, що з відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував того що йому було відомо про існування постанови від 16.05.2025 року, тобто він знав, що він був притягнутий за таке ж саме правопорушення до адміністративної відповідальності.

Поряд з цим належить приймати до уваги те, що, не отримання копії постанови ОСОБА_1 не свідчить про можливість в подальшому скоювати тотожні правопорушення.

Крім того, враховуючи існування постанови від 16.05.2025 року за тотожне правопорушення, твердження ОСОБА_1 про те, що на автомобілі замість світлодіодного блока встановлена сітка, суд апеляційної інстанції розцінює як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 31.1, 31.3А, 31.4.3а Правил дорожнього руху України, п. 5.2, 5.1.1 ДСТУ 3649:2010 та притягнуто за ч.4 ст.121 КУпАП до відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Луніка Т.Я. залишити без задоволення.

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24 липня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков