Провадження № 3/686/7460/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Навроцький В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

05 вересня 2025 року о 02 год. 01 хв. ОСОБА_1 керував електричним транспортним засобом двоколісним електросамокатом «Crosser E9» потужністю до 3 кВ з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, хитка хода, почервоніння обличчя) по вул. Подільській, 25 в м. Хмельницькому та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Справа призначалась до розгляду на 14.10.2025 року, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Панькова О.Ю. будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, тому відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю можливим розглядати справу за його відсутності на підставі достатніх у ній матеріалів.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Паньковою О.Ю. подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких остання просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення, так як останній не є суб`єктом цього правопорушення, оскільки електросамокат «Crosser E9» не є транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 443923 від 05.09.2025 року, в якому зафіксовано вчинене ОСОБА_1 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- актом огляду на стан сп`яніння в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 двоколісним електросамокатом «Crosser E9», який відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року є легким персональним електричним транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Панькової О.Ю. про те, що електросамокат «Crosser E9» не є транспортним засобом, суд оцінює критично та відкидає з таких підстав.

Частиною першою ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом цього правопорушення є особи, які керують транспортними засобами.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Згідно із постановою Верховного Суду від 15.04.2023 року ( справа №127/5920/22) визначено, що джерелом підвищеної небезпеки, слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Таким чином, електросамокат «Crosser E9» яким керував ОСОБА_1 є легким персональним електричним транспортним засобом, тому останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 доведена, його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, враховуючи особу правопорушника та беручи до уваги, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, переконаний, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, так як останній є іншою особою, яка керує транспортним засобом, а не водієм транспортного засобу в розумінні положень ст. 130 КУпАП та Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 ЗУ «Про судовий збір», що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп..

Роз`яснити особі яка притягується до адміністративної відповідальності, що у випадку добровільної сплати штрафу та судового збору, оригінали квитанцій необхідно надати до суду (м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54, каб. 603) для долучення до матеріалів справи та у разі несплати правопорушником штрафу у 15 денний строк встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягувач штрафу Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, , м.Хмельницький, провул. Коцюбинського, 35/2.

Реквізити рахунку для сплати/стягнення штрафу:одержувач ГУК у Хмел.обл/Хмельн.р-н/2108110, . Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0022001. ККДБ: 21081300.

Стягувач судового збору Державна судова адміністрація України, , м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Реквізити рахунку для сплати/стягнення судового збору:одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, . Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0026001. ККДБ: 22030106.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

На постанову через суд першої інстанції, який її постановив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: