Справа № 357/8862/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, водія-електрика ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 12.11.2010 Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

28.05.2025 о 08:58 год на 78 км автодороги М-05 зі сполученням Київ-Одеса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» з д.н.з. НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога водій ОСОБА_1 відмовився категорично, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 343828 від 28.05.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, зробив висновки, запевнив суд, що більше такого не повториться. Просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він на постійній основі є не лише водієм військових автомобілів, а також відвозить та привозить бойові машини з ремонту, самостійно їх ремонтує. Коли почалася війна він на постійній основі проживав у Польщі, мав посвідку на проживання, одружився і в нього там народилися діти, мав свій бізнес, але він як громадянин України, покинув все, продав і приїхав захищати свою країну. Окрім того надав до суду клопотання від командира військової частини НОМЕР_1 , де проходить службу.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаюсь на те, що ОСОБА_1 за дванадцять годин до зупинки вживав алкогольні напої, був впевнений у своєму самопочутті, але після того працівники поліції сказали, відчувають сильний перегар від нього, відмовився від проходження огляду. Свої неправомірні дії ОСОБА_1 на даний час усвідомив, щиро розкаюється у вчиненому. Також просить врахувати, що ОСОБА_1 виконує роботи із ремонту бойових автомобілів, що виконують завдання пов`язані із відсіччю агресору, тобто є складовою частиною, яка забезпечує без перебійну роботу важливої військової технік, а його мобільність та оперативність є вирішальною складовою для забезпечення вчасно виконаних робіт. Так, ОСОБА_1 є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 та обіймає посаду водія, що свідчать про те, що право керування транспортними засобами необхідне йому не лише для приватних цілей, а саме для виконання фактично бойових завдань 3СУ.

Враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, просила суд застувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, згідно до усталеної судової практики.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даній справі суддею встановлено, що 28.05.2025 о 08:58 год на 78 км автодороги М-05 зі сполученням Київ-Одеса працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Volkswagen Golf» з д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 . Далі під час спілкування поліцейськими були виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, на що останній відмовився, у медичному закладі у лікаря-нарколога проходити огляд він також відмовився. Водієві було роз`яснено його права та повідомлено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У подальшому ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом залишення автомобіля на місці, оскільки він був припаркований без порушень ПДР, а стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім визнання своєї винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 343828 від 28.05.2025, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2025, відповідно до якого водія ОСОБА_1 направлено до КНП «Білоцерківська міська лікарня № 4», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні, оскільки огляд не проводився; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився; довідкою щодо наявності посвідчення водія від 29.05.2024; довідкою щодо визначення повторності порушення ПДР від 29.05.2024; витягом з ІПНП від 29.05.2025; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, яким підтверджені факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

При вирішення питання щодо стягнення, яке слід застсувати до ОСОБА_1 , суддя враховує указані стороною захисту обставини, що підтверджуються відповідними документами, а саме: військовий квиток на особу ОСОБА_1 , витяг з наказу № 223 від 09.08.2024 командира ВЧ НОМЕР_1 та довідку ВЧ НОМЕР_1 № 1997 від 11.08.2025 відповідно до яких ОСОБА_1 проходить службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді водія.

Т.в.о. командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням вих. № 2310 від 12.10.2025 у якому просить з метою забезпечення обороноздатності мобільної вогневої групи першої зенітної кулеметної роти Військової частини НОМЕР_1 , просить врахувати дане клопотання при призначені покарання ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання обгрунтовує тим, що мобільна вогнева група першої зенітної кулеметної роти Військової частини НОМЕР_1 виконує завдання з забезпечення протиповітряної оборони на території Черкаської, Київської та Полтавської областей. Особовим складом Військової частини постійно виконуються організаційні заходи та бойові дії, які спрямовані на відбиття ворожих ударів з повітря та прикриття угрупувань наземних військ та важливих об`єктів у тилу.

Командуванню військової частини стало відомо, що 28.05.2024 працівниками поліції стосовно водія взводу управління 1 зенітної кулеметної роти Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а так само і відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вчинені солдатом мобільної вогневої групи зенітної кулеметної роти Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 є ганебним вчинком, який не може бути залишеним без відповідного покарання, а також без вжиття необхідних заходів з боку командування військової частини для унеможливлення повторення таких вчинків військовослужбовцями. З боку командування військової частини, даний факт вчинення солдатом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обговорений на зборах особового складу та засуджено ганебний вчинок солдата ОСОБА_1 , вчинений не під час несення військової служби. Результати оперативної наради доведені до відома особового складу військової частини.

Зазначає, що за час служби в Збройних Силах України ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований, добросовісний та кваліфікований військовослужбовець. Командування військової частини ні в якому разі не виправдовує дій старшого солдата ОСОБА_1 , однак, просить суд пом`якшити йому відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, звільнивши його від покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік, оскільки, у першій зенітній кулеметній роті Військової частини НОМЕР_1 існує гостра потреба у водіях МВГ, які пройшли відповідне навчання та підготовку і мають практичні навики керування автомобілями у бойовій обстановці.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положенням ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не встановив.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше, а тому, при розгляді даної справи слід застосувати аналогію права.

Так згідно зі ст. 69 КК України за фактично аналогічних умов, а саме за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Тобто, законодавець надав суду можливість призначати менше покарання навіть за вчинений злочин за наявності окремих обставин, а за вчинення адміністративного правопорушення такого механізму не перебачив.

Суд звертає увагу, що за відсутності норми, яка дозволяла б призначати стягнення менше, ніж передбачено санкцією відповідної статті або замінити його на інше, неможливо у повній мірі реалізувати положення ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також те, що він є водієм взводу управління 1 зенітної кулеметної роти Військової частини НОМЕР_1 , та те, що у першій зенітній кулеметній роті Військової частини НОМЕР_1 існує гостра потреба у водіях МВГ, які пройшли відповідне навчання та підготовку і мають практичні навики керування автомобілями у бойовій обстановці, вважаю, що позбавлення права керування транспортним засобом буде непропорційним стягненням та призведе до фактичної неможливості виконання свого обов`язку по захисту держави, її територіальної цілісності під час збройної агресії РФ проти України, а доходить висновку про те, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень без позбавлення права керування, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення останнім нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА