ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4620/25

провадження № 3/0285/2149/25

17 жовтня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Помогаєв А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи у період з 16.02.2021 по 16.01.2023 провідним спеціалістом відділу з питань організаційної роботи, взаємодії з органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади апарату Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) була суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

В порушення вимог частини 2 статті 45 Закону, ОСОБА_1 несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України.

Так, наказом начальника відділу з питань правової роботи, запобігання та виявлення корупції Новоград-Волинської РДА Житомирської області «Про призначення ОСОБА_1 » №16 к від 15.02.2021 ОСОБА_1 було призначено в порядку переведення на посаду провідного спеціаліста відділу з питань організаційної роботи, взаємодії з органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади апарату Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області з 16.02.2021.

Наказом керівника апарату Новоград-Волинської РДА Житомирської воласті «Про звільнення ОСОБА_2 » №1-к від 04.01.2023 ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного спеціаліста відділу з питань організаційної роботи, взаємодії з органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади апарату Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області з 16.01.2023.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію Закон України «Про запобігання корупції», зокрема підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, передбачено його розповсюдження на державних службовців. Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пункті 1 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан на усій території України, строк дії якого неодноразово продовжувався.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ, «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», відповідно до якого відновлено електронне декларування та відкритий доступ (з урахуванням безпекових заходів) до реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2-7 Розділу ХІІІ Прикінцеві положення вищезазначеного Закону, ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, тільки 11.04.2024 о 13 год. 24 хв., тобто несвоєчасно.

З приводу несвоєчасності подачі електронної декларації ОСОБА_1 пояснила, порушення допущено нею внаслідок того, що їй неналежним чином та несвоєчасно повідомили про таку необхідність.

Отже, ОСОБА_1 подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік 11.04.2024, тобто несвоєчасно, без поважних причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Дата вчинення правопорушення: 11.04.2024, тобто дата фактичного подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Дата виявлення правопорушення: дата складання протоколу, а саме 11.08.2025, тобто момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу зібрано та проаналізовано докази та зроблено висновок про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 от. 172- 6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилась. Постанова суду від 26.09.2025 про привід ОСОБА_1 органом поліції не виконана.

07.10.2025 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання вини та розгляд справи у її відсутність.

Згідно положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З отриманих судом матеріалів, в тому числі даних протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 .

Прокурор Дем`янчук О.Г. посилаючись на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив про наявність у діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив притягнути її до адміністративної відповідальності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами:

- Наказом начальника відділу з питань правової роботи, запобігання та виявлення корупції №16-к від 15.02.2021 "Про призначення ОСОБА_1 " (а.с. 25);

- Наказом керівника апарату Новоград-Волинської районної військової адміністрації №1-к від 04.01.2023 "Про звільнення ОСОБА_2 " (а.с. 26);

- Посадовою інструкцією провідного спеціаліста відділу з питань організаційної роботи, взаємодії з органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади (а.с.27, 28);

- Інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій НАЗК, Декларація за 2023 рік подана ОСОБА_1 11.04.2024.(а.с. 12-19);

- Письмовим поясненнями ОСОБА_1 (а.с.33, 34).

Враховуючи характер вчиненого правопорушеня, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, суддя вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, розмір якого визначається в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 172-6, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафув розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: р/р UA 0006795; ; МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081100; отримувач ГУК у Житомирській області/ ТГ м. Звягеля.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: р/р UA 0026001; ; МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 22030106; отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106 Казначейство України (ЕАП); судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Помогаєв