Справа №-613/84/25 Провадження №-3/613/78/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого Шалімова Д.В., за участі секретаря судового засідання Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,-

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 02 січня 2025 року о 00.12 год. в м. Богодухів по вул. Покровська, 40 керував автомобілем FORD ESCAPE д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу « Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КНП « Богодухівська ЦРЛ» відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної камери BodiCam № 8 в присутності двох свідків, чим вчинив порушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

За вказане правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 01 січня 2025 року близько 23.00 год. він був зупинений працівниками поліції на вул. Покровській 40, м. Богодухова. Працівник поліції, це не був патрульний, повідомив, що він порушуєкомендантську годину. Працівник говорив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив та повідомив, що алкоголь не вживав. Посвідчення водія у нього не запитували. Після цього він поїхав додому, а працівники поліції поїхали за ним та біля його будинку звалили з ніг, побили, та закували в кайданки. Дружина викликала швидку допомогу, яка забрала його в лікарню. В лікарні відносно нього інспектором Штрах було складено протокол за ст. 126 КУпАП. З протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він не згоден в повному обсязі, протокол складений незаконно. Про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він дізнався 10 січня 2025 року із застосунку «Дія». В його присутності цей протокол не складався, він з ним не ознайомлювався, права не зачитували.

В судове засідання призначене на 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про перенесення судового засідання у зв`язку з тим, що він перебуває на санаторно курортному лікуванні. Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому розгляд даної адміністративної справи проводиться у відсутність ОСОБА_1 . Крім того, суд звертає увагу, що дана справа тривалий час перебувала на розгляді , оскільки ОСОБА_1 з`явився до суду надав свої пояснення у яких висловив заперечення проти керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та в подальшому у судові засідання не з`являвся, надавав до суду заяви про відкладення розгляду справи оскільки він: перебуває на лікуванні, призначено візит до лікаря, проходить ВЛК, перебування за кордоном. Дану поведінку суд розцінює як затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Адвокат Пономаренко П.О. в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Пономаренка О.П., оскільки причина неявки ОСОБА_1 не є поважною, а захисник повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 01 січня 2025 року близько 00.00 год. на 102 надійшов виклик про порушення громадянами комендантської години. На виклик виїхала слідчо оперативна група, в складі якої був дізнавач Ярошенко, та на вул. Покровській зупинила ОСОБА_1 . Останньому було запропоновано надати посвідчення водія, яке той не надав, під час спілкування було встановлено, що громадянин має є ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 , без дозволу працівника поліції, поїхав з місця зупинки. Зазначив, що він на місці зупинки присутнім не був, оскільки група реагування патрульної поліції, в складі якої він був, в той час перебувала на виклику в с. Максимівка. Крім того, дізнавач не уповноважений на складання протоколу по справам про адміністративні правопорушення, він може лише зупинити для перевірки документів. Після повернення з виклику, він прибув до приймального відділення Богодухівської ЦРЛ, де перебував ОСОБА_1 , останньому неодноразово пропонували пройти освідоцтво, але він відмовлявся, що було зафіксовано на боді камеру, при цьому були також присутні свідки, це особи, які звернулись за медичною допомогою до лікарні. Протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі відеодоказів, де на запису видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу самостійно приходять до висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 6 Розділу І Інструкції, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, створює склад адміністративного правопорушення,передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З дослідженого відеозапису з нагрудної камери працівників поліції за 01 та 02 січня 2025 встановлено наступні бставини.

01 січня 2025 року о 23.55 год. на вул. Покровській м. Богодухова, працівник поліції зупинив ОСОБА_1 та зазначив останньому, що причиною зупинки є порушення комендантської години, на що той повідомив, що відвозив кума, та повертається до дому. В ході розмови працівник поліції зазначив, що від водія чути різкий запах алкоголю з ротової порожнини, на що останній відповів, що він не вживав алкогольні напої, а вживала його співмешканка, яка знаходилась поряд ( диск №2 VID250102- 235441F на 01.17 хв.)

Суд звертає увагу, що даною відеозйомкою спростовуються твердження позивача, що його було зупинено працівниками поліції близько 23.00 год., тобто до початку дії комендантської години, як він неодноразово зазначав пізніше.

Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 пред`явлено працівнику поліції посвідчення пенсіонера МВС, на прохання надати посвідчення водія, останній не відреагував, та без дозволу працівника поліції залишив місце зупинки.

Відеозаписом зафіксовано, що працівник поліції на службовому автомобілі намагаються наздогнати правопорушника ( диск №2 VID 41F, VID 42F, VID 42F) та наздогнали біля двору його домоволодіння, коли той намагався уникнути відповідальності, впав на землю між воротами та власним автомобілем.

Відповідно до змісту копії рапорту, 02 січня 2025 року о 00.12 год. зі служби 102 надійшло повідомлення що за адресою: м. Богодухів вул. Радянська (Українська), зупинено форт куга сірий АХ2270**, водій в стані сп`яніння, чинить опір, поліцейський просит допомоги. Заявник ОСОБА_3 .

Дане підтверджується і відеозаписом на диску №2 VID56F на 02.01 хв., на якому зафіксовано, як працівник поліції повідомляє по телефону, що було виявлено водія в стані алкогольного сп`яніння, який чинить супротив, тому просить допомогу. В цей час цивільна дружина ОСОБА_1 викликала швидку.

Відеозаписом також зафіксовано, що на питання фельдшера швидкої допомоги поліцейський пояснив: «Зупинили в комендантську годину, помітили запотівання вікон, запитали чи в стані алкогольного сп`яніння, відповів, що ні, закрив вікно і поїхав» (диск №2 VID 12F на 03.31 хв). Аналогічні пояснення було надано і черговому лікарю в приймальному відділенні Богодухівської ЦРЛ, та зазначено, на необхідності провести огляд водія на стан алкогольного сп`яніння (диск №2 VID 13F на 04.40 хв.). При цьому ОСОБА_1 заперечував, що керував автомобілем, а вказав, що вийшов до свого автомобілю з двору взяти документи і його побили працівники поліції (диску №2 VID 12F на 00.33 хв., диск №2 VID 12F на 00.50 хв., диск №2 VID 12F на 00.51 хв. та на 01.25 хв.).

Відповідно до відеозапису на диску №2 VID 12F на 00.02 хв. лікар запитує у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`ніння, на 01.12 год. таке ж запитання останньому задав і працівник поліції та на 03.10 хв. повідомлено, що у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 січня 2025 року о 00.40 год. у ОСОБА_1 виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Відмовився від проходження огляду.

На диску №1 VID 38F на 00.46 хв. зафіксовано, як лікар запитує у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на сп`яніння, оскільки є направлення працівника поліції, на що той відповів відмовою.

В подальшому, як зафіксовано на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 проходив рентген, оскільки його було доставлено до Богодухівської ЦРЛ швидкою допомогою зі скаргою на побиття працівниками поліції.

На відеозаписі диску №3 VID 44F на 01.30 хв. зафіксовано, як працівник поліції в присутності ОСОБА_1 , роз`яснює понятим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що їх запрошено, як понятих при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , якого було зупинено під час керування транспортним засобом. В присутності понятих лікар оглядає ОСОБА_1 , який скаржиться на запаморочення та біль в спині, та повідомляє останньому, що він не вбачає підстав для його госпіталізації. При цьому на 03.20 хв. він повідомляє ОСОБА_1 , що працівниками поліції йому надано направлення на огляд його з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та запитує чи буде він проходити освідоцтво. На диску №3 VID 44F на 03.32 хв. ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності понятих.

Згідно відеозапису, що міститься на диску №3 VID 19F на 01.40 хв. ОСОБА_1 , без дозволу працівників поліції залишає приймальне відділення Богодухівської ЦРЛ. На диску №3 VID 45F на 00.12 хв. та 01.26 год. працівник поліції наздоганяє ОСОБА_1 та повідомляє останньому, що він не може піти, оскільки відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому був присутнім понятий ОСОБА_4 .

Тобто, посилання ОСОБА_1 , що йому не відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю спростовується відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, оскільки останньому неодноразово було наголошено працівником поліції, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Те, що відеозаписом не зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення, жодним чином не впливає на обставини вчинення адміністративного правопорушення, кваліфікацію дій ОСОБА_1 та не спростовують факту вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

Також суд зауважує, що ОСОБА_1 не було надано до суду будь яких відомостей, що він скористався своїм конституційним та процесуальним правом на подачу заяви до правоохоронних органів щодо фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні даного адміністративного матеріалу у порядку, передбаченому ст.214 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою, але ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю і не звернувся із скаргою на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення перебаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, розцінюється судом, як свідоме ігнорування вимоги Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Крім того, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, його копію йому було направлено Богодухівським РВП ГУНП в Харківської області поштою, що підтверджується супровідним листом, який міститься в матеріалах справи.

Тобто, аналізуючи відеозапис та події, відображені на ньому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції під час комендантської години. Під час зупинки він відмовився пред`явити документи, а коли працівник поліції зауважив, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки з його ротової порожнини відчувається різкий запах алкоголю, останній без дозволу працівника поліції залишив місце зупинки. В подальшому, в приміщенні КНП «Богодухівська ЦРЛ», куди ОСОБА_1 було доставлено швидкою допомогою за його викликом, йому неодноразово було запропоновано і працівником поліції, і лікарем пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відповів категоричною відмовою, і стверджував, що він взагалі не керував автомобілем. Поведінка ОСОБА_1 та його свідчення розцінюються судом, як обраний спосіб захисту для уникнення ним відповідальності.

Крім того, суд зауважує, що відеозаписом зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 , під час зупинки транспортного засобу на вул. Покровській, давали підстави поліцейському робити припущення, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки його мова невнятна, виконувати вимоги поліцейського відмовлявся, а його подальші дії, зафіксовані відеозаписом, це лише підтверджують.

Таким чином, відеозапис, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Зміст відеозапису є логічним, послідовним, а тому суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо посилання ОСОБА_1 , що було порушено його право на захист, не надано можливості скористатись послугами правозахисника, суд зазначає, що згідно відеозапису з боді камери працівника поліції, ОСОБА_1 працівником поліції роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на захисника, запропоновано самостійно знайти захисника, але той наполягав, що саме працівники поліції повинні його забезпечити захисником, що не відповідає нормам діючого законодавства. У ОСОБА_1 була можливість зателефонувати захиснику, він мав при собі мобільний телефон, разом з ним постійно була його цивільна дружина, яка також могла запросити захисника, проте вони не скористались таким правом. Крім того, участь адвоката при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №014366 від 02 січня 2025 року;

- направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 січня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду,

-рапортом дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, згідно якого під час комендантського години 02 січня 2025 року о 00.12 год. по вул. Покровська, 40 м. Богодухів для перевірки документів було зупинено FORD ESCAPE д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. По даному факту було повідомлено лінію «102» для оформлення адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.;

-рапортом поліцейського СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, відповідно до якого під час оформлення адміністративного матеріалу відносно водія ОСОБА_1 за порушення ним ч.1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія, на підставі ст.. 265-1 КУпАП, тимчасово не вилучались, оскільки останній при собі їх не мав. Відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка набрала законної сили;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких вони були запрошені працівниками поліції в якості понятих під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який знаходився в приміщенні КНП Богодухівська ЦРЛ. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу « Драгер» або в КПН Богодухівська ЦРЛ, але він відмовився. Після чого працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення ним ч.1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У постанові від 18 квітня 2024 року у справі №990SCGC/1/24 (провадження № 11-1сап24) Велика Палата Верховного Суду зазначила, зокрема, що відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (частина друга статті 14). Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абзаци другий і четвертий частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух»). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (стаття 52 цього Закону). За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 указаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил дорожнього руху). Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язковою передумовою для вимоги поліцейського до водія транспортного засобу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння є наявність ознак такого сп`яніння, визначених в Інструкції.

Отже, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля. Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 1 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. 34, КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає. Обставиною, що обтяжує відповідальність суд визнає продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб, припинити її.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам«Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіхстаттях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Санкцією ч. 1ст. 130 КУпАП передбачено накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06 жовтня 2000 року, що підтверджується довідкою ТСЦ 6343.

Враховуючи викладене,а також той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`янінні та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , відсутності обставин, що пом`якшують його відповідальність, чітко сформований спосіб його протиправної поведінки та нехтування встановленим правопорядком, що значно посилює його суспільну небезпеку, суд вважає що у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) (отримувач коштів: ГУК Харківська область/Харківобл./21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 ч.ч. 1, 2 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ