Сарненський районний суд
________________________________________________________________
Справа № 572/1341/25
Провадження №3/572/641/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Ведяніна Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.5 ст.126 КУпАП,

права, передбачені ст.268 КУпАП та зміст ст.63 Конституції України роз`яснені,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 березня 2025 року цього ж числа о 12 годині 29 хвилин в с.Немовичі, траса Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів,71 км. 900 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Land Rover державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами на підставі постанови Подільського районного суду м.Київ від 12.05.2024 №758/3844/24 та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4038241 від 09.02.2025 року, чим повторно, протягом року вчинив правопорушення, за що відповідальність передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 вказані обставини заперечив.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №264726 вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого спеціального права.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Таким чином, обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, мають доводитись іншими доказами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУАП повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. При цьому обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУАП (ст.251 КУАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

До матеріалів справи долучено довідку, видану начальником сектору адміністративної практики, а також постанову серії ЕНА №4038241 від 09.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 01 травня 2024 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до яких він підданий стягненню у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 років.

Так, відповідно до фабули ст.126 КУпАП суб`єктом вказаного правопорушення може бути виключно особа, що керує транспортним засобом.

Однак, жодних доказів саме керування транспортним засобом особою, що притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано.

Крім цього, матеріали справи не містять жодної інформації щодо підстав зупинки транспортного засобу, в разі якщо ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» визначені підстави для зупинки транспортного засобу.

Оскільки матеріали справи взагалі не доводять факт зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та не підтверджують правомірність такої зупинки, відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» - вимоги посадової особи поліції до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо пред`явлення документів є неправомірними.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 березня 2019 року у справі N 686/11314/17, адміністративне провадження N К/9901/15541/18.

Таким чином, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя