головуючий у суді І інстанції Мордвінов А.О.
провадження № 33/824/4199/2025
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_2 22 березня 2025 року о 02 год. 10 хв., вул. Верховинна, 68 у м. Києві, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду - 0,63 ‰, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Малюга В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на відеозаписі ОСОБА_1 не погодився із результатом «Драгера» на місці, а тому його мали відвезти до найближчої лікарні.

Тобто відеозапис наявний у справі не містить згоди із результатом на місці або відмови ОСОБА_1 проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я, оскільки після запитання патрульних «У лікарню поїдемо?» відеозапис закінчується.

Також відео не містить і моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 та причини зупинки.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Малюга В.М. у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, до протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 722279 від 22 березня 2025 року додано:

чек приладу «Драгер» з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння від 22 березня 2025 року, результат якого - 0,63 ‰;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

розписка ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , протягом 24 годин;

довідка щодо повторності вчинення правопорушення;

відеоматеріал з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. У відповідь ОСОБА_1 просив працівників поліції «віднестися до нього по людськи». Інший екіпаж поліції привіз прилад «Драгер» та працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я (02:10 хв. відеозапису). ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» (21:30 хв. відеозапису), працівник поліції оголосив результат огляду 0,63 ‰ (23:28 хв. відеозапису).

В апеляційній скарзі захисник Дорохова Р.П. посилається на те, що наявний у справі відеозапис не містить згоди ОСОБА_1 із результатом на місці або його відмови проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я.

Відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року за №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, з відеозапису вбачається, що після оголошення працівником поліції результату огляду за допомогою приладу він запитав ОСОБА_1 щодо його згоди з результатом огляду. ОСОБА_1 відповів, що він не погоджується і працівник поліції запропонував йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я (а.с. 23:14 хв. відеозапису). ОСОБА_1 відповів: «Який сенс?».

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 власноручно здійснено напис щодо його відмови проходити огляд на направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке наявне у матеріалах справи (а.с. 3).

Обставини щодо проставлення указаного напису ОСОБА_1 також зафіксовані відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції безпідставно не направили ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я для підтвердження стану сп`яніння, зокрема і достовірності результатів отриманих приладу «Драгер Alcotest».

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення або його події не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції статті, а тому оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи та підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова