Справа № 183/9565/25
№ 3/183/4273/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участі захисника Петренко О.А.,

в с т а н о в и в :

11.09.2025 року о 19.06 годині по вул. Спаській, 7 в м. Самар Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, сухість в ротовій порожнині, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на бодікамеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що його автомобіль зупинили працівники поліції, які зазначили що на транспортному засобі є пошкодження, що може свідчити про вчинення ДТП, також попросили пред`явити посвідчення водія, страховку, після чого почали складати протокол за ст.130 КУпАП. Вказав, що він в стані сп`яніння не перебував, також не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив закрити справу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Петренко О.А. в судовому засіданні просила закрити справу про адміністративне правопорушення, зазначивши, що працівники поліції не повідомили причину зупинки, не надали своє службове посвідчення, порушили право на захист, також з долученого до справи відеозапису вбачається, що поліцейські підійшли до автомобіля, який знаходився у нерухомому стані. Крім того, її підзахисний 11.09.2025 року о 22.22 годині пройшов огляд на стан сп`яніння, та згідно висновку № 198, ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Просила закриту справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не зважаючи не невизнання своєї вини, суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення, разом з відеозаписом до нього; рапорту інспектора поліції про те, що під час несення служби 11.09.2025 року о 19.06 годині по вул. Спаській, 7 в м. Самар Дніпропетровської області, був зупинений автомобіль «Део Ланос», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, сухість в ротовій порожнині, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на бодікамеру; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 був направлений на огляд до «Дніпровського наркологічного диспансеру».

Щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, з підстав, зазначених його захисником, суд дійшов наступних висновків.

Посилання захисника на той факт, що за ч.1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має по-перше, керувати транспортним-засобом, а по-друге перебувати в стані сп`яніння, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто працівники поліції повинні представити суду належні докази того, що особа керувала автомобілем і при цьому знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним, окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КПК України і в даному випадку встановлення факту перебування особи в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння не є необхідним.

За таких обставин, Висновок, наданий стороною захисту про те, що «ознак сп`яніння не виявлено» не спростовує обставин, встановлених в судовому засіданні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що, відповідно до інформації, яка міститься у наданому стороною захисту Висновку, огляд було проведено 11.09.2025 року о 22.22 годині, в той час, як обставини, викладені в протоколі мали місце о 19.06 годин, тобто огляд було проведено більше, ніж через 2 години з моменту складення протоколу, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Також, суд зауважує, що вказаний Висновок містить посилання на АКТ медичного огляду особи, що керує транспортним засобом № 199 від 11.09.2025 року, водночас сам Акт в матеріалах справи відсутній.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Петренко О.А. було переглянуто відеозапис з відео файлом, на якому міститься запис (файл №1), на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 перебуває на водійському сидінні за зачиненими дверими та піднятим склом. Працівник поліції неодноразово повторює, що у зв`язку з підозрою на те, що останній перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння йому пропонується пройти огляд у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 не реагує. На повторну пропозицію пройти огляд відповідає: «на це питання відповість мій адвокат». Поліцейський зазначає, що дійсно, ОСОБА_1 має право на захист, яке зокрема полягає у присутності адвоката. Водночас, ОСОБА_1 будь-яких дій, направлених на забезпечення присутності захисника не вчиняє. При цьому працівник поліції декілька разів пропонує пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 з автомобілю не виходить, скло не опускає, на питання не відповідає.

Надаючи оцінку поведінці ОСОБА_1 , суд виснує, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння можливі лише два варіанти поведінки особи: погодитися на такий огляд або відмовитися від походження огляду, іншого варіанту в даному випадку бути не може.

В свою чергу, якщо особа погоджується на пропозицію поліцейського, то вона або усно про це заявляє, або демонструє свою згоду, шляхом активних дій, зокрема, продуває «Драгер» або їде з працівниками поліції у медичний заклад для проходження огляду.

Якщо особа не погоджується на пропозицію поліцейського, то вона також має право усно про це заявити, що не було зроблено ОСОБА_1 .

Водночас, дії ОСОБА_1 , на переконання суду, свідчили про його відмову від проходження огляду, оскільки поліцейський декілька разів пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, на що останній не реагує.

Така поведінка не може бути оцінена судом, як згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а тому оцінюється судом, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, захисник заперечувала факт керування вказаним автомобілем.

Оцінюючи таку позицію захисника ОСОБА_1 , суд зауважує на наступному.

На відео зафіксовано, як попереду поліцейського автомобіля рухається автомобіль «Део Ланос», д/н НОМЕР_1 , який зупинився на узбіччі (файл № 2). Після чого працівники поліції підходять до вказаного автомобіля, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 (файл №1).

Тобто, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку зафіксовано на відеозапис.

Крім того, згідно з рапортом інспектора поліції під час несення служби 11.09.2025 року о 19.06 годині по вул. Спаській, 7 в м. Самар Дніпропетровської області, був зупинений автомобіль «Део Ланос», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, сухість в ротовій порожнині, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на бодікамеру.

Обставини, викладені в рапорті повністю підтверджуються відеозаписом, долученим до протоколу, на якому ОСОБА_1 на місці події 11.09.2025 року, бубудучи зупиненим поліцейськими, факт того, що саме він був за кермом автомобіля «Део Ланос», д/н НОМЕР_1 , не заперечував.

За таких обставин, таку позицію ОСОБА_1 , суд сприймає, як версію захисту з метою уникнення від покарання за вичинене правопорушення.

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував автомобілем, не підтверджуються жодними доказами і суперечать іншим обставинам, які встановлені в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк