Номер провадження 3/521/5968/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України.

14.09.2025 року, о 23 год. 10 хв. в м. Одесі, по вул. Люстдорфська дорога, 7 водій ОСОБА_1 керувала електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510», прилад 0416, принтер 0137. Результат тесту 1,02 % (проміле), чим порушила п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

ОСОБА_1 надала до суду заперечення, які підтримала в судовому засіданні та відповідно до яких свою вину не визнала та зазначила, що 14 вересня 2025 року у 23.40 вона їхала на електросамокаті вздовж Люстдорфської дороги, де її зупинила поліція. Працівники поліції стверджували, що зупинили її, оскільки вона, на їх погляд, переміщувалась вздовж шляху відведеного для велосипедів. Зазначила, що вона направлялась до дому саме з конюшень, а коні не переносять навіть легкого запаху алкоголю, та що за показники з`явилися на тесті, який її надали працівники поліції і чому вони вирішили, що вона знаходиться в стані алкогольного сп`яніння вона не має жодного уявлення. В той день вона приймала лише краплі валеріани, але запах від заспокійливих крапель, на її думку, можуть стати причиною навіть незначної стадії сп`яніння. Однак, працівники патрульної поліції, покладаючись на своє власне розуміння, зробили певні висновки, не будучи експертами, не проводячи жодної експертизи.

Крім того, в судовому засіданні, зазначила, що поліцейські чинили на неї тиск та ввели її в оману, повідомивши неправдиву інформацію з приводу того, що вона підписує.

На підставі викладених пояснень, просить звільнити її від адміністративної відповідальності, а провадження у даній у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доходжу наступних висновків.

Суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №454087 від 14.09.2025 року;

- результатом приладу «Alcotest Drager 7510» прилад 0416, принтер 0137. Результат тесту 1,02% (проміле);

- записом з портативного відеореєстратора № 471478, 474915;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР, складене 14.09.2025 року о 23 год. 30 хв.;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції

З наданої УПП в Одеській області відеофіксації правопорушення, яка міститься на електронному носієві та долученою до матеріалів справи, зафіксовано, що 14.09.2025 року, о 23 год. 10 хв. в м. Одесі, по вул. Люстдорфська дорога, 7, співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб, а саме електросамокат, під керуванням ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510» добровільно і без примусу. Тиску з боку працівників поліції чи упередженого ставлення до неї не встановлено, права водію було роз`яснено. Результат тесту показав 1,02 % (проміле). З зазначеним результатом приладу «Alcotest Drager 7510» остання погодилась, що підтверджується її особистим підписом. З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 своєї незгоди з результатом огляду за допомогою спеціального технічного засобу не висловлювала, як і не висловлювала зауважень щодо процедури проведення такого огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Вимоги пройти такий огляд в медичному закладі не висловлювала, про це вона не зазначила також у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду. Також факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорювався. Крім цього ОСОБА_1 також зазначила, що вона дійсно вживала алкогольні напої, а саме вино.

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, є послідовним, зафіксований у хронологічній послідовності, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вказані докази є належними, допустимим та достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи ОСОБА_1 також не приймаються до уваги, оскільки керування останньою транспортним засобом, за обставин вказаних у протоколі, підтверджується вищевказаними доказами, в тому числі поясненнями самої ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписах, яка не заперечувала факту керування нею транспортним засобом, а виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія є суб`єктивним сприйняттям безпосередньо поліцейським під час виконання ним своїх службових обов`язків.

Отже, на думку суду, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів на підставі яких суд може прийняти рішення у справі.

Встановлення наявності чи відсутності неправомірних дій органів поліції під час складення протоколу не є предметом даного судового розгляду. Законодавством визначені механізми захисту прав людини у таких випадках.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, а тому суд приходить до висновку про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 , ступінь її вини, суд вважає необхідним застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Керуючись ст. ст.130, 24, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

(Реквізити для оплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору штрафу 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.Д. Громік