Номер провадження: 33/813/1783/25
Номер справи місцевого суду: 946/3832/25
Головуючий у першій інстанції Яковенко І. І.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її представника адвоката Романенко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 19.06.2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №337648, 21.05.2025 о 18:17 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_2 по вул. Придунайська, 94 в м. Ізмаїлі Одеської області, в порушення підп. «б» п. 2.3., п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Романенко О.О. зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- ОСОБА_1 будь-яких порушень ПДР не допускала, оскільки фактично мав місце проїзд перехрестя вулиць, а не виїзд з прилеглої території;

- ОСОБА_1 під`їхавши до перехрестя уступила проїзд транспортним засобам, які вже перебували на перехресті вулиць та його проїздили, побачивши, що праворуч неї немає транспортних засобів, а також немає транспортних засобів які рухались на зустріч, бо вона мала намір повернути ліворуч, почала рух розуміючи, що транспорт який рухається з лівого боку на рівнозначному перехресті повинен пропустити її;

- судом першої інстанції при прийнятті постанови не в повній мірі не встановив фактичні обставини справи та прийняв постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості;

- судом не враховано, що ОСОБА_1 є самотньою матір`ю, яка виховує та утримує двох неповнолітніх дітей. Водночас її єдиним джерелом доходу є здійснення підприємницької діяльності у сфері вантажоперевезень, що передбачає безпосереднє керування транспортним засобом, таким чином застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування фактично унеможливить здійснення підприємницької діяльності, що призведе до втрати джерела доходу та позбавить засобів до існування.

Посилаючись на наведені доводи, представник ОСОБА_1 адвокат Романенко О.О. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні ОСОБА_1 , та її представник адвокат Романенко О.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, та просили її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви апеляційного суду

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №337648 від 21.05.2025 відповідно до якого, 21.05.2025 о 18:17 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_2 по вул. Придунайська, 94 в м. Ізмаїлі Одеської області, в порушення підп. «б» п. 2.3., п.16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вказаний протокол ОСОБА_1 підписала та надала окремі письмові пояснення.

До протоколу додана схема місця ДТП, яка підписана учасниками ДТП без зауважень та доповнень, на якій зафіксовано місце ДТП, розташування транспортних засобів після зіткнення, напрямки руху транспортних засобів, механічні пошкодження транспортних засобів.

За письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 від 21.05.2025 в день події вона керуючи автомобілем марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_2 в м. Ізмаїл, виїжджала з прилеглої території за адресою вул. Придунайська, 94, перед перехрестям увімкнула лівий покажчик повороту та зупинилась, пропустила транспортний засіб, побачила, що нікого немає і почала рух ліворуч в бік вул. Топольна, вже на своїй смузі з лівої сторони на великій швидкості рухався автомобіль «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 по вул. Придунайська зі сторони вул. Топольна в бік вул. Севастопольська. По вул. Придунайська біля будинку 92 сталось зіткнення обох транспортних засобів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Водій транспортного засобу «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком НОМЕР_3 втік у невідомому напрямку, у водія був також сильний запах алкоголю з порожнини рота.

За письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 від 21.05.2025, він керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , рухався по вулиці Придунайська зі сторони вулиці Топольної в бік вулиці Українська та біля адреси вул. Придунайська, 92 з двору виїхав автомобіль «Ford» червоного кольору, з яким водій ОСОБА_3 , допустив зіткнення оскільки не встиг загальмувати.

Також до матеріалів справи долучений відеозапис з відеореєстратору, встановленого на автомобілі під керуванням водія ОСОБА_1 , відповідно до якого вбачається, що транспортний засіб «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 рухався по головній дорозі, а ОСОБА_1 на своєму автомобілі марки «Ford Transit» з державним номерним знаком НОМЕР_2 виїжджала з прилеглої території, та дійсно, як пояснила ОСОБА_1 , перед головною дорогою вона зупинилися з метою пропустити інший автомобіль, який рухався по головній дорозі, але разом з цим, ОСОБА_1 не впевнилась в тому що по головній дорозі не рухаються інші автомобілі, зокрема автомобіль марки «ВАЗ» під керуванням потерпілого, який наближався до перехрестя ліворуч від неї. Дані цього відеозапису спростовують посилання останньої ОСОБА_1 на те, що в той час на головній дорозі інших автомобілів не було, у зв`язку з чим вона і почала свій рух.

Далі, з відеозапису вбачається, як автомобіль марки «ВАЗ 21063» під керуванням водія ОСОБА_3 , рухаючись по головній дорозі та виявивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , яка в цей час починала свій рух із прилеглої другорядної дороги, починав вживати заходів для уникнення зіткнення, а саме для об`їзду перешкоди, яка неочікуване з`явилась перед ним на полосі, по якій він рухався, шляхом вивертання керма свого автомобіля з виїздом на смугу зустрічного руху ліворуч, але ОСОБА_1 замість того, щоб вжити заходів для зупинки транспортного засобу під її керуванням та дати дорогу ОСОБА_3 , натиснула на педаль газу та виїхала на головну дорогу спочатку на ту смугу для руху, на якій перебував потерпілий, створивши йому небезпеку для руху, через що він був змушений виїхати на зустрічну смугу для руху, а далі притягувана продовжила свій рух та виїхала на ту смугу для руху, на якій вже перебував потерпілий, намагаючись уникнути зіткнення.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними схеми місця ДТП, що підписана, у тому числі і притягуваною ОСОБА_1 , на якій зафіксовані розташування транспортних засобів безпосередньо після ДТП, а також значні пошкодження транспортних засобів, даними письмових пояснень ОСОБА_3 , даними долучених відеозаписів, а також усними та письмовими поясненнями самої притягуваної ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду даної справи суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п.1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до підп. «б» п. 2.3. ПДР, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; згідно п. 16.11. ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Крім того, згідно п. 10.2. ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. При цьому, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №337648 від 21.05.2025, який складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та містить визначені правовими нормами відомості, зокрема щодо дати, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та напрямки їх руху), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, та зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.05.2025, які є чіткими, послідовними та повністю узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами у справі;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21.05.2025, які є чіткими, послідовними та повністю узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами у справі;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом з місця ДТП, який був досліджений апеляційним судом та повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та поясненнями учасників ДТП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності у апеляційного суду відсутні.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 21.05.2025, вбачається, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 вимог підп. «б» п. 2.3., п.16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 при керуванні автомобілем не дотрималась вимог підп. «б» п. 2.3., п.16.11 ПДР, виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу не надала перевагу в русі транспортному засобу під керуванням ОСОБА_3 що рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження.

Твердження апеляційної скарги що водій ОСОБА_1 будь-яких порушень ПДР не допускала, оскільки виїхала на перехрестя рівнозначних доріг та водій автомобілю ВАЗ 21063 не надав апелянту перевагу в русі є неприйнятними та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом події та поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 під час складання проколу про адміністративне правопорушення не заперечувала що вона здійснювала виїзд на головну дорогу з прилеглої території, що підтверджується власноручними письмовими поясненнями наданими на місці ДТП.

За належної уваги та дотримання п. 16.11 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 з урахуванням того, що ДТП сталось у світлу пору доби, при здійсненні повороту ліворуч на головну дорогу зобов`язана була бути уважною своєчасно побачити транспортний засіб «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , та не створювати йому перешкод для руху.

Доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання водієм ОСОБА_1 вимог підп. «б» п. 2.3., п.16.11 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Позиція ОСОБА_1 , висловлена в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо невизнання вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Твердження апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є самотньою матір`ю, яка виховує та утримує двох неповнолітніх дітей. Водночас її єдиним джерелом доходу є здійснення підприємницької діяльності у сфері вантажоперевезень, що передбачає безпосереднє керування транспортним засобом, таким чином застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування фактично унеможливить здійснення підприємницької діяльності, що призведе до втрати джерела доходу та позбавить засобів до існування, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що відповідно до витягу №3762 з реєстру платників єдиного податку (а.с. 41), долученого до апеляційної скарги, господарська діяльність ОСОБА_1 не пов`язана з керуванням транспортними засобами та здійсненням вантажоперевезень.

Крім того, ОСОБА_1 зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні суду першої інстанції, пояснивши, що не працює, й керування транспортним засобом не пов`язане з джерелом її доходу.

Відповідно до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Так, ухвалюючи рішення та визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , суд врахував, характер правопорушення, данні про особу винної, відсутність її каяття у порушенні Правил дорожнього руху України, повне нерозуміння нею положень правил дорожнього руху України, які регламентують дану ситуацію, наслідки які настали, а саме пошкодження транспортних засобів. Тому судом першої інстанції обрано ОСОБА_1 більш суворе стягнення за вчинене з передбаченої санкцією статті альтернативи стягнень, а саме, позбавлення права керування транспортними засобами.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. Підстави для закриття провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення відсутні.

З огляду на сукупність вищенаведених доказів, апеляційний суд вважає постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.06.2025 такою, що відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Романенко О.О. залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 19.06.2025 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець