Провадження № 3/193/586/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 жовтня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, РНОКПП невідомо,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2025 року ДОП СП ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Брусніком К.О. складено протокол, серії ВАД № 866537, про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 173-2 КУпАП, за фактом того, що 16.09.2025 приблизно о 20:00 годині ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_2 , ображала нецензурною лайкою сина ОСОБА_2 та виганяла його з будинку, чим вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, заяву про розгляд справи без її участі суду не надавала. За змістом положень ч. 2ст. 268 КУпАПйого неявка не перешкоджає розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_2 до суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, доходить до наступного висновку.

Відповідно дост. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, у відповідності до положеннями ст. ст.280,283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1ст. 173-2 КУпАПнеобхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.3ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та є повторними протягом року.

В даному випадку, у фабулі протоколу серії ВАД № 866537 від 22.09.2025 року вказано, що ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_2 ображала нецензурною лайкою сина ОСОБА_2 та виганяла його з будинку, чим вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру.

Таким чином, обставини домашнього насильства, описані у згаданому протоколі, хоча і містять посилання на застосування психологічного та економічного насильства, проте в ньому не описано можливості настання чи настання тих наслідків, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, також не зазначено повторність, що підпадає під ознаки складу ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Вказана неповнота та неправильність протоколу про адміністративне правопорушення є істотною, оскільки перешкоджає можливості постановлення законного та обґрунтованого рішення у даній справі, а тому суд позбавлений можливості встановлювати, а тим більше вважати доведеними обставини, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так само, відповідно до позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, суперечка, сварка про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Тобто, факт вчинення домашнього насильства, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Інакше кажучи, сам по собі факт нецензурної лайки, із числа передбачених статтею 3 Закону України №2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тощо.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між двома особами відсутня. Не кожний конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

У відповідності до положеньст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Окрім того, суддя зазначає, що відповідно до ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , він складений, у порушення вимог ст. 254 КУпАП, після спливу 24 годин після настання події 16.09.2025, заява 17.09.2025 року, протокол складений 22.09.2025 року. Рапорт щодо проведення заходив виявлення особи ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, пояснення з цього приводу відсутні.

Повторність скоєння адміністративного правопорушення документально не доведена.

Визнання вини ОСОБА_1 , висловлену у поясненнях, суддя не приймає до уваги, враховуючи не доведеність її доказами.

Відповідно дост. 251 КУПАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що докази, зібрані з порушенням вимог ст. 251 КУпАП та є такими, що не доводять вину ОСОБА_1 ..

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАПКУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.124, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області області.

Суддя Н.О.Кравченко