Справа №463/7756/25
Провадження №3/463/1544/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Боброва Ю.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13 серпня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , допустила жорстоке поводження з великою рогатою худобою в кількості 5 голів, а саме в тварин відсутнє достатня кількість кормів, відсутнє належне приміщення для утримання тварин, що завдає їм фізичного болю, страждань, що становить загрозу для життя або здоров`я тварини, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні пояснила, що дійсно тварини були брудними та приміщення, де утримувались тварини було не вичищене. Проте протягом двох днів вона із сином усунула всі недоліки, почистила тварин та сарай. Також зазначила, що на даний час дійної корови та бичка у неї вже немає, щодо чого зверталась у правоохоронні органи.

Статтею 1 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, у тому числі спричинило тілесні ушкодження, каліцтво чи загибель, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання, поводження та транспортування тварин.

Відповідно до ч. 4 вказаного Закону, поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; заборона жорстоких методів умертвіння тварин; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Статтею 18 даного Закону передбачено загальні правила поводження з тваринами, що виключають жорстокість. Згідно вказаної норми, при поводженні з тваринами не допускається, зокрема, нанесення побоїв, травм та забороняються інші дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

За змістом ч. 2 ст. 22 Закону забороняється, зокрема, бити, вбивати, завдавати домашнім тваринам болю, страждання або пригнічення.

Вимогами ст. 35 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» закріплено, що за порушення вимог цього Закону винні особи несуть кримінальну, адміністративну та цивільно-правову відповідальність згідно із законом.

Так, частиною 1 статті 89 КУпАП передбачена відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №478807 від 13 серпня 2025 року, рапортами працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією паспорта, копією паспорта великої рогатої худоби, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , листом Офісу агломерації та розвитку громад №34866-25 від 16 липня 2025 року, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наданими в судовому засіданні.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про міру відповідальності, яку необхідно застосувати до ОСОБА_1 з метою виховання її в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами, на виконання завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення - об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені Законом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності до положень ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, вчинене діяння не має великої суспільної небезпеки, її діями не спричинена будь-яка значна шкода цивільним інтересам, вважаю що її слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 173, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив :

звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 Кодексу України про адміністративні правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Юлія БОБРОВА