Справа № 571/2466/25
Провадження № 3/571/1631/2025

14 жовтня 2025 року с-ще Рокитне
Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не працюючого, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,
19 серпня 2025 року о 10 год. 35 хв. встановлено, що ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 ухилявся від виконання обов`язків, передбачених ст.150 СК України, по догляду за сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що він не бере участі у житті дитини. 27.07.2025 року відмовився забрати дитину з медичного закладу.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч.1 ст. 184 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину заперечив, оскільки життям дитини цікавився, здійснював належний догляд за дитиною на той час, коли дитину влаштували до нього, однак у виконанні батьківських обов`язків чиняться перешкоди з боку колишньої дружини ОСОБА_3 . В черговий раз не зміг залишити дитину у себе для проживання через необхдіність лікування, про що подав документи працівнику поліції. Пояснив суду, що після розлучення, колишня дружина ОСОБА_4 залишила проживати малолітнього сина з собою, є рішення суду, яке він виконує і за яким вона з нього стягує реглярно аліменти, в якому вказується, що син проживає з матір`ю. Син та ОСОБА_5 проживають у колишньої тещі, яка страждає на психічні розлади. Все почалося з 2023 року. Тоді приїхала поліція і сказала, що дружина хотіла утопити дитину. Він поїхав у с. Олександрія та забрав сина- ОСОБА_6 . Він жив у нього місяць. Просив, щоб дитину лишили йому, але йому пояснили, що це не можливо, він не має на це права, бо місце проживання дитини з жінкою. Тому він повернув сина.
Другий раз таке повторилося у січні-лютому 2025 року. Його не було, а була його мати. Поліція і ССД привезли йому сина, бо дружину хотіла його зарубати і зробити щось собі. Мати забрала внука, лишили в себе. Сина йому привезли брудного, голодного, він не знав елементарних навичок, погано розмовляє. За той час, що дитина була у них, він з матір`ю приводили його до охайного вигляду, проліковували у лікаря, він купував йому предмети одягу, смаколики, за цей час дитина втигала до них звикнути. Проте, згодом повернулася з лікування колишня дружина і з сваркою забирала дитину до себе, а його звинувачувала в тому, що він хоче залишити сина собі. Через це та дізнавшись, що мати хворіє на психічний розлад, погрожує дитині, він звернувся до ССД Рокитнівської селищної ради, щоб дитину залишили йому на постійно, він буде його виховувавти, доглядати. Проте там йому відмовили, посилаючись на те, що такої рекомендації лікаря не має, по рішенню суду дитина проживає за матір`ю, а тому служба на стороні матері дитини. Ця обставина його відверто обурює і йому не зрозуміло, чому ССД не може прийняти рішення та залишити сина з ним, оскільки хвороба ОСОБА_5 є невиліковною, крім того, загрожує дитині.
Останній раз, в липні до нього приїхала працівник поліції та сказала, щоб він забрав дитину, оскільки ОСОБА_5 лікується, а дитину немає кому лишити. Його також обурює те, що ССД спочатку обдзвонили всіх родичів ОСОБА_7 і лише тоді, коли ніхто не наважився взяти собі дитину для влаштування, почали вимагали від нього забрати сина. Хоча він пояснив, що не міг приїхати забрати дитину, так як має проблеми зі здоров`ям, йому необхідно прооперуватися, на що необхідно час та кошти, дату операції має назначити лікуючий лікар. Він змушений буде проходити реабілітаціюі деякий час не зможе знаходитися дома. Зазначив, що без нього його мати через похилий вік та проблеми зі здоров`ям самостійно не зможе пильнувати дитину, бо син ще маленький та потребує постійного контролю з боку дорослих. Інші родичів, які могли би їм допомогти в цьому відсутні.
ОСОБА_1 повідомив суду, що після проходження оператиного втручання та лікування він згоден забрати сина до себе без будь-якого примусу, так як вже двічі протягом року тривалий час це робив, надасть йому все необхідне, але щоб дитину від нього вже не відбирали. З цього приводу він самостійно ходив, крім ССД , на консультацію до адвоката, щоб дізнатися, як можна залишити сина для проживання. На той час вважав, що для цього матір дитини необхідно позбавити батьківських прав, проте, ні адвокат, ні працівник ювенальної поліції, ні в ССД Рокитнівської селищної ради не пояснили йому, що для того, щоб дитина залишилась проживати у нього не потрібно побавляти батьківських прав ОСОБА_3 .
Інспектор СЮП ВВзГ ОСОБА_8 , яка складала протокол пояснила, що ОСОБА_1 має сина від колишньої дружини ОСОБА_9 . ОСОБА_5 та син проживають окремо. В дружини були психічні чи писхологічні відхилення, агресія, погрози що заріже себе, а потім дитину. Тому дитину привозили батьку і він забирав її на триавалий час поки Прит Г лікувалася. Він її доглядав, тому що не позбавлений батьківських прав відносно дитини. Потім дитину повертали матері. Пояснила, що ОСОБА_1 не звертався, щоб сина дали йому. 22.07.2025 звернулися сусіди, що мати дитини себе погано почуває, має пройти лікування в спеціальному лікувальному закладі в іному населеному пункті. Їй відомо, що в лікарні ОСОБА_5 хотіла вистрибнути у вікно. Дитина також перебувала у лікарні. Після того, як батько дитини відмовився її забрати до себе, залишилася в лікарні. ОСОБА_1 не з`явився та дитину з лікарні не забрав. У зв`язку з цим на нього склали протокол. Надав документи, що хворіє.
Начальник служби у справах дітей Рокитнівської селищної ради ОСОБА_10 пояснила, що них на обліку перебуває сім`я ОСОБА_11 з сином. Мати ОСОБА_3 хворіє шизофренією. У червні 2025 року ОСОБА_7 стало погано. Викликали ССД разом із поліцією. Оскільки у ОСОБА_7 шизофренія її забрали у лікарню. Вона віддала дитину, яку повезли до батька. А батько сказав, що не буде забирати до себе і тоді дитину відвезли до лікарні. З 03.06.25 по 09.07.2025 дитина лежала у лікарні.
22.07.2025 ОСОБА_5 знову лежала у Острозі. Зараз є довідка, що вона протягом шести місцяців не зможе доглядати за дитиною. Виникло питання куди діти дитину. Провели комісію, на яку ОСОБА_1 не прийшов, 15.07.2025 - знову він на комісію не прийшов. Дитину відвезли у заклад у ОСОБА_12 . У розмові, ОСОБА_1 повідомив їй що не хоче, щоб ОСОБА_5 знову кричала та влаштовувала сварку, що він забрав сина, а також не хоче спілкуватися з ОСОБА_7 та щоб вона приходила до нього додому.
Комісія вирішила, що батька слід позбавити батьківських прав відносно сина, раз мати не може доглядати за дитиною тривалий час, а батько - не захотів забрати на тривалий час.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , начальника ССД Рокитнвіської селищної ради ОСОБА_10 ,Інспектор СЮП ВВзГ ОСОБА_8 , обєктивно дослідивши письмові докази, що містяться у справі встановив наступне.
Згідно свідоцтва про народження дитини батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_13 .
ССД Рокитнівської селищної ради в особі ОСОБА_10 звернулась до ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області з зверненням, в якому просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який ухиляється від виконання обов`язків по догляду за сином ОСОБА_2 , що виразилося у тому, що він не бере участі у житті дитини. Відмовився забирати дитину, не маючи на це поважної причини. До звернення долучила Протокол № 10 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 31.07.2025 року.
Як вбачається із вказаного протоколу, вирішено влаштувати дитину ОСОБА_2 в навчально-реабілітаційний заклад в с-щі Клевань та розпочати підготовку документів про доцільність позбавлення батьківських прав батька та матері дитини ОСОБА_2 .
Пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні не суперечать його письмовим посянненям від 19.08.2025., в яких він вказує, що кілька разів приїздив бачитися з дитиною, однак колишня дружина перешкоджала тому. Сплачує аліменти. 29.07.2025 йому зателефонувала начальник ССД та повідомила, що дитині загрожує небезпека, мати намагалась викинутись з дитиною у вікно. Забрати дитину відмовився, тому що має проблеми зі здоров`ям.
До протоколу долучено медичні документи, з яких встановлено, ОСОБА_1 постійно проходить обстеження та лікування з приводу сотеохондрозу, дефспондильозу, спондиартрозу ПКВХ, протрузії та екструзії м/хр дисків L3-L4, L4-L5,L5-S1з компресією дурального мішка та звуження м/хр отворів, кили Шморля на рівні L3-L4, L4-L5, L5-S1, зі стійким вираженим больовим, помірним м`язево-тонічним, вегето-іритативним та нейротрофічним синдромами, стадія загострення, радикуломієлоневропатією L4-L5-S1 з обох сторін, з перевагоюзліва, з нижнім помірним лівобічиним дистальним млявим монопарезом лівої стопи, вираженим порушенням стато-динамічнимої функції хребта.
Згідно консультатційного висновку спеціаліста від 22.05.2025 ОСОБА_1 рекомендовано оперативне втручання в плановому порядку. Долучено чек лист планової госпіталізації з проведенням оперативного втручання.
Отже, дослідженими доказами підтверджуються пояснення ОСОБА_1 щодо його захворювання та потреби в оперативному лікуванні.
За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно, веде порядний спосіб життя, проживає з матір`ю ОСОБА_14 , 1957 року народження.
ОСОБА_1 у підтвердження своїх пояснень, що дитина перебувала та проживала у нього надав акт обстеження умов проживання дитини від 18.01.2025 року. Зазначив, що окрім аліментів, додатково купує сину одяг, однак не був готовий до того, що такі покупки прийдеться доводити в суді, тому чеки спеціально не збирав, надав лише ті, які випадково збереглися у матері. Просив, щоб сина залишили проживати з ним. Не зважаючи на складні відносини з ОСОБА_3 , він від дитини ніколи не відмовлявся, вважає його своєю дитиною та хотів би, щоб син залишився з ним постійно, а не травмували його, зриваючи то одного місця проживання, то з іншого.
У спростування пояснень ОСОБА_1 інших доказів матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав вважати, що батько дитини не приймає участі у житті дитини та не мав поважних причин не забрати дитину із закладу, де її влаштували.
Суд окремо зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують зазначені у фабулі протоколу обставини, зокрема щодо місця перебування дитини, влаштування її до дитячого закладу чи лікарської установи. Ні заява ССД до поліції, ні клопотання Рокитнівської селищної ради Директору спецшколи м. Остріг не є підтвердженням влаштування дитини. Не були такі надані і в судове засідання.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.
Відповідно до ст.62 Конституції Украни, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За вказаних обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПза відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Керуючись ст.ст.184,247,280,283,284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: