Справа № 508/708/25
Провадження№3/508/455/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2025 року

Миколаївський районний суд

Одеської області

в складі:

Головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

за участю захисника Чекмарьова Л.Ю.

за участю особи відносно якої складені протоколи ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Миколаївка справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , -

- за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом Серія ЕПР1 № 425153 від 16.08.2025 року громадянин ОСОБА_1 , о 18 годині 25 хвилинах в с. Чернове по вулиці Героїв України, 3, керував скутером соло 50, без д/з з ознаками алкогольного сп`яніння, ( почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода ). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Зі ст. 63 КУ України та ст. 268 КУпАП ознайомлений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого, відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушенняСерія ЕПР1 № 425153 від 16.08.2025 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, згідно з протоколом Серія ЕПР1 № 425163 від 16.08.2025 року громадянин ОСОБА_1 , о 18 годині 25 хвилинах в с. Чернове по вулиці Героїв України, 3, керував скутером соло 50, без д/з без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким ТЗ. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.п. 2,1 а ПДР України. Зі ст. 63 КУ України та ст. 268 КУпАП ознайомлений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушенняСерія ЕПР1 № 425163 від 16.08.2025 року, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 16.09.2025 року матеріали справ про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 130 ч. , 126 ч. 5 КУпАП об`єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 130 ч. , 126 ч. 5 КУпАП визнав частково, а саме заперечував проти того, що він керував скутером в стані алкогольного сп'яніння, посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи, має захворювання і щодня приймає ліки, які містять певний відсоток спирту. Не заперечував щодо факту керування ним скутером без посвідчення водія, оскільки у нього відсутнє взагалі водійське посвідчення і про те, що на скутер необхідно також мати водійське посвідчення, просив суворо не карати, в зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Представник правопорушника ОСОБА_1 , адвокат Чекмарьова Л.Ю., в судовому засіданні просила суд закрити провадження по справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 126 ч. 5 КУпАП. Крім того, також просила суд, у разі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 130 ч. 1, 126 ч. 5 КУпАП не застосовувати до останнього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 не має такого права взагалі і матеріали справи не містять відповідних доказів. Також просила суд не застосовувати до ОСОБА_1 оплатне вилучення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки він йому не належить, що також не підтверджено матеріалами справи. Ура зі застосування штрафу, на підставі ст. 36 ч. 2 застосувати стягнення в розмірі 17000 гривень, а не 40800 гривень, оскільки правопорушник ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, пенсіонер, має скрутне матеріальне становище, його дружина також є інвалідом другої групи, потребує постійного лікування, пенсіонерка, дохід сім`ї є незначним. Також просила суд розстрочити виплату штрафу рівними частина на 36 місяців.

Вислухавши захисника та правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, його вина повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 № 425153 від 16.08.2025 року та Серія ЕПР1 № 425163 від 16.08.2025 року ( а.с. 1, 44 ), копіями постанов на ОСОБА_1 ( а.с. 2, 45, 47 ), копією паспорта ОСОБА_1 ( а.с. 3 4 ), відеозаписом ( а.с. 5 ), копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 ( а.с. 35 ), Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 ( а.с. 36 ), Випискою із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного ) хворого ОСОБА_2 ( а.с. 37 ), Індивідуальною програмою реабілітації інваліда ОСОБА_2 ( а.с. 38 ), копією пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ( а.с. 39 ), Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_2 ( а.с. 40 ), копією Актового запису про шлюб ОСОБА_1 зробленою в додатку Дія ( а.с. 41 ), які суд вважає належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі по тексту - Інструкція №1452/735) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, частина 2 статті 266 КУпАП визначає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 16.08.2025 року зафіксована з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки сама по собі відмова пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відповідно в медичному закладі є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, під час огляду в судовому засіданні відеозапису долученого до матеріалів справи, встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, яким останній керував, а саме скутер соло 50, він повідомив поліцейським, що дійсно вживав алкогольні напої, однак відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на що неодноразово наголошувалося поліцейськими.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Пунктом 2.1 «а» ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, у останнього взагалі відсутнє водійське посвідчення на право керування будь-якими транспортними засобами.

Крім того, протягом року, 09.01.2025 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується копією постанови серії ББА №402784 від 09.01.2025 року.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка також, визнається частково останнім.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, що до тих обставин, що правопорушник ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 130 ч. 1, 126 ч. 5 КУпАП, оскільки відповідно до п. 1.10 ПДР не є водієм, неправильно кваліфіковано дії правопорушника за ст. 130 ч. 1 КУпАП, порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння та направлення правопорушника на визначення стану алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я, повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.ч.2-4 ст. 126 КУпАП, оскільки данні обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні так як ОСОБА_1 сам підтвердив факт керування скутером соло 50, тобто сам факт керування мав місце 16.08.2025 року, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається фак відмови правопорушника ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі, що вже створює склад адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 КУпАП, неодноразова вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того, правопорушник ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП та суду повідомив, що він вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що також підтверджено матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що дії водія ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи складені у відповідності до вимог законодавства, а вина особи повністю встановлена під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

А тому доводи сторони захисту про застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 гривень за менш серйозне правопорушення, не заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене суд вбачає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не має водійського посвідчення, а тому відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Про це також зазначено в постанові Верховного Суду від 29.03.2023 року справа № 145/932/20.

Як встановлено в судовому засіданні, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 йому не належить, будь-яких підтверджуючих даних матеріали справи не містять.

Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинених правопорушень, особу правопорушника, скоєння правопорушення, в тому числі і що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, і є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, встановленого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 гривень в дохід держави без позбавленням права керування транспортним засобом за відсутності у ОСОБА_1 такого спеціального права та без оплатного вилученням транспортного засобу.

У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 пенсіонер, є інвалідом 2-ї групи, має скрутне матеріальне становище, його дружина теж пенсіонер та інвалід 2-ї групи, в зв`язку з чим не зможе сплатити штраф у 40800 гривень впродовж 15 днів, а інакше для нього сума штрафу подвоюється згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП і правопорушник опиниться в надзвичайно скрутному матеріальному становищі, тому, враховуючи майновий станОСОБА_1 , клопотання його захисника про розстрочку штрафу, на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити виплату штрафу на 12 місяців, зі сплатою по 3400 гривень щомісяця, таким чином задовольнивши клопотання сторони захисту частково.

Згідност. 303 КУпАПу разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Також, суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», як інваліда 2-ї групи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33-36, ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст. ст.283, 284, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1; 126 ч. 5 КпАП Українита піддати його адміністративному стягненню із застосуванням ст. 36 КУпАП в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 40800 гривень в дохід держави без позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилученням транспортного засобу.( Платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у Одеській області/ Одеська область/ 21081300, код за ; банк отримувача Казначейство України ( ЕАП ); код банку отримувача ( МФО ) 899998; номер рахунку ( стандарт IBAN ) UA0015001; код платежу 21081300, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху ).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», як особу, що має інвалідність 2-ї групи.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , не працюючому, паспорт серії НОМЕР_1 виплату суми штрафу у розмірі 40800,00 гривень строком на дванадцять місяців, з виплатою штрафу по 3 400 гривень кожного місяця, починаючи з дня набрання постанови законної сили. ( Платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у Одеській області/ Одеська область/ 21081300, код за ; банк отримувача Казначейство України ( ЕАП ); код банку отримувача ( МФО ) 899998; номер рахунку ( стандарт IBAN ) UA0015001; код платежу 21081300, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху ).

Роз`яснити ОСОБА_1 про його обов`язок повідомляти Миколаївський районний суд Одеської області про здійснення сплати частини суми штрафу шляхом пред`явлення оригіналу відповідного документа.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в вигляді штрафу - протягом трьох місяців.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена правопорушником протягом 10 днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.

Повний текст постанови складено 14.10.2025 року.

Суддя: Горобець В.Л.