Номер провадження: 33/813/1595/25
Номер справи місцевого суду: 518/964/25
Головуючий у першій інстанції Тарасенко М. С.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого: судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Ровенко А.С., за участю захисника Морозова В.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ширяївського районного суду Одеської обл. від 01.07.2025, стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с-щі Ширєве Березівського р-ну Одеської обл., громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до вказаної постанови суду,01.06.2025 о 22 год. 20 хв. по вул. Захисників України с-ще Ширяєве Березівського р-ну Одеської обл., водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «Suzuki» б/н,в стані алкогольного сп`яніння, не маючи права керування таким транспортним засобом,чим порушив вимоги п.п. 2.9а, 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306від 10.10.2001 (далі ПДР). Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 0,78% проміле.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Морозов В.Ю. не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, з огляду на те, що:

- суд не взяв до уваги, що у матеріалах справи відсутній доказ у підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими ОСОБА_1 не роз`яснювались його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,а також порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння;

- в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні.

З огляду на викладені обставини, захисник Морозов В.Ю. просить скасувати постанову суду 1-ої інстанції від 01.07.2025та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав, натомість в апеляційному розгляді справи в режимі відеоконференції приймав участь його захисник Морозов В.Ю., який не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника Морозова В.Ю., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки в апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржувану постанову в цій частині та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Що стосується доводів сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів факту порушення останнім п. 2.9 а) ПДР та, як наслідок, наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Вимогами п. 2.9 а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів судового провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №348526 від 01.06.2025(а.с. 1), відповідно до якого 01.06.2025 о 22 год. 20 хв. по вул. Захисників України с-ще Ширяєве Березівського р-ну Одеської обл., водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «Suzuki» б/н, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а) ПДР. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 0,78% проміле;

- роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest 6810, відповідно до якого результат огляду становить 0,78 ‰ алкоголю (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6810,у якому зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,78 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що в акті міститься його особистий підпис(а.с.3);

- відеозаписом події, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810(а.с. 7).

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апелянта щодо не підтвердження факту керування транспортним засобом, оскільки вони спростовані наявним в матеріалах провадження відеозаписом події, який повторно досліджено апеляційним судом в судовому засіданні.

Так, апеляційним судом встановлено, щодо матеріалів провадження долучено оптичний диск, на якому містяться 4 відеофайли з бодікамер поліцейських, а також 1 відеофайл з реєстратору автомобіля працівників поліції, на яких зафіксовано рух мопеда марки «Suzuki» під керуванням ОСОБА_1 , його зупинку працівниками поліції та огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 підтвердив працівникам поліції факт керування мопедом, вказавши, що їхав до дому з центра, алкогольні напої не вживав, на вимогу поліцейського надати посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що йому 16 років (22:21-22:22).

Встановивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський запропонував йому пройти відповідний огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер (час: 22:24:25), при цьому ОСОБА_1 було роз`яснено, що допустима норма алкоголю 0,2 проміле та у випадку позитивного тесту, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Згодом, ОСОБА_1 , вказавши що дійсно вживав алкогольні напої (час: 22:24:48), погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, в результаті якого отримано позитивну пробу 0,78 % проміле (час: 22:25:50-22:26:07).

Надалі поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і це є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (час: 22:26:07), а також повідомляє, що про це потрібно повідомити його батьків, так як він є неповнолітнім. В подальшому, поліцейські разом із ОСОБА_1 прямують до його батьків, разом із якими слідують до відділення поліції, де у їх присутності складають протоколи за ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Надалі поліцейський у присутності батьків ознайомлює ОСОБА_1 із актом огляду та результатом тесту Драгер, пропонує поставити підпис, якщо він згоден, а також ознайомлює із поясненнями ОСОБА_1 , протоколами про адміністративні правопорушення та вручає їх копії (відео № 01717-004, 01717-005).

Аналіз дослідженого апеляційним судом відеозапису події свідчить про те, що жодних заперечень щодо процесу проведення огляду, а також незгоди із його результатами ОСОБА_1 не висловлював, а навпаки підтвердив факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Наведені обставини підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які скріплені його підписом та підписом його матері, в яких він не заперечував викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, з порушенням був згоден (а.с. 4).

Отже, апеляційний суд констатує відсутність в діях поліцейських порушень приписів чинного законодавства під час складення протоколу, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в обґрунтування своєї позиції, оскільки такі доводи не підтверджені належним та допустимими доказами, та спростовуються повторно дослідженим апеляційним судом відеозаписом події, який у повному обсязі та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП відображає процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також свідчить про правомірну поведінку поліцейських та належне і професійне виконання ними своїх обов`язків. При цьому будь-яких зауважень від ОСОБА_1 та його батьків щодо незаконності дій поліцейських на відеозаписі події не зафіксовано.

Суд апеляційної інстанції оцінює критично твердження сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився у закладі охорони здоров`я та вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні за змістом положення відображені у п. 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), зокрема, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Враховуючи те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 здійснювався із застосуванням технічних засобів відеозапису, якими зафіксована згода останнього із результатами такого огляду, доводи апелянта, щодо не проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я апеляційний суд вважає голослівними.

Наведені обставини також підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «з результатом згоден».

При цьому зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає приписам ст. 256 КУпАП, протокол складено уповноваженою на те особою та у присутності батьків неповнолітнього ОСОБА_1 , протокол також містить підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що спростовує доводи сторони захисту в цій частині.

Отже, відсутні підстави стверджувати, що поліцейськими порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також вимоги як Інструкції № 1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008.

Зазначені вище докази, у своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, позиція ОСОБА_1 , та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ширяївського районного суду Одеської обл. від 01.07.2025, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца