ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2245/25 Справа № 243/6251/25 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2025 року, якою,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Судом першої інстанції встановлено, що 05.07.2025 о 19-45 год. вул. Центральна, 36, с-ще Билбасівка, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Huabei HC 6492 номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився, правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати,провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ..

Звертає увагу суду, що не керував транспортним засобом, а тому не зобов`язаний виконувати вимогу поліцейських про проходження огляду задля виявлення стану сп`яніння.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення та направлення водія на огляд не є належними та допустимими доказами, оскільки не містить підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозапис долучений до матеріалів не є безперервним, що суперечить вимогам інструкції.

Рапорт працівників патрульної поліції, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки складений зацікавленою особою, а тому ставить під сумнів дотримання вимог, щодо об`єктивності з`ясування обставин події.

Апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції проігноровано клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 , який в день складання протоколу керував транспортним засобом.

Крім того зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП повторно протягом року.

У зв`язку з чим просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.

Позиції сторін в суді:

В судовому засіданні, особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав зазначених в ній.

Висновки суду:

Суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено говорить про відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Так, судом першої інстанції, досліджено обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів, зокрема:

протоколу серії АБА №093238 від 05.07.2025, з якого слідує, що 05.07.2025 о 19-45 год. по вул. Центральна, 36, с-ще Билбасівка, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Huabei HC 6492 номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився, правопорушення вчинено повторно протягом року. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено в повному обсязі, про що свідчить його підпис, при цьому, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

протоколу про адміністративне затримання від 05.07.2025 серії АЗ №033551, відповідно до якого ОСОБА_1 05.07.2025 було затримано в порядку передбаченому ст. ст. 260-263 КУпАП ;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із виявленими у останнього ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі за порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1.а. ПДР;

рапорту інспектора взводу № 1 роти № 1 БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Астахова В. та рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції В.Гончара від 05.07.2025, кожного на окремому аркуші, відповідно до яких 05.07.2025 зупинено транспортний засіб Huabei HC 6492 номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Під час спілкування з поліцейськими останній почав втікати у невідомому напрямку. Після чого ОСОБА_1 було зупинено, та доставлено до кімнати поліції з метою припинення адміністративного правопорушення, оскільки останній відмовився надавати документи. Під час доставки ОСОБА_1 почав неадекватно себе поводити та здійснив спробу втечі зі службового авто, тому на підставі п.3г ст. 45 ЗУ «Про НПУ» були застосовані спецзасоби кайданки. У відділенні поліції кайданки були зняті, складені відповідні матеріали, ознайомлено з правами. Також, за проханням ОСОБА_1 був викликаний на місце адвокат та бригада ШДМ, яких ОСОБА_1 своїми діями намагався ввести в оману;

витягу з адмінпрактики, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий 06.03.2025 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;

екзаменаційної картки водія, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії В від 31.08.2021;

записами з бодікамер працівників патрульної поліції, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушеня.

Однак суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до вказаного відеозапису, який наданий, як доказ вини ОСОБА_1 взагалі не зафіксований факт зупинки транспортного засобу та відповідно сам факт керування останнім транспортним засобом Huabei HC 6492 номерний знак НОМЕР_3 , що є обов`язковою складовою інкримінованого йому адміністративного правопорушення. На вказаному відеозаписі зафіксовано, що працівники патрульної поліції під`їхали до вже припаркованого автомобіля, водійське місце якого було порожнім.

В подальшому працівники патрульної поліції фіксують спілкування з громадянином ОСОБА_1 , який знаходився на задньому пасажирському місці вказаного транспортного засобу. Відеозапис розпочався з розповіді поліцейського про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та наявності у останнього ознак алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 постійно заперечував та наголошував, що не керував даним транспортним засобом. Жодних доказів на спростування його свідчень матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з зазначеного відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відповідальність за ст. 130 КУпАП настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Отже долучений до матеріалів справи відеозапис не містить доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом та в подальшому факт відмови водія від проходження огляду для виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є підтвердженими та приймаються апеляційним судом до уваги.

Інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Отже, апеляційний суд, наголошує, що у справі відсутні достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки сам факт керування транспортним засобом жодним чином не доведений.

На зазначені порушення суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім того дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не містять встановлених саме судом першої інстанції обставин повторності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, яким встановлюються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами.

В підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП суд першої інстанції посилається на доданий до протоколу витяг з адмінпрактики.

Проте, вказаний витяг, на який послався суддя, не може бути доказом факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП. Оскільки матеріали справи не містять відповідної копій рішення суду, завіреного відповідно до вимог чинного законодавства, яка б підтверджувала притягнення останнього до адміністративної відповідальності за дії передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення.

Витяг з адмінпрактики не може розглядатись в якості джерела доказів, як документ, оскільки не має необхідних для цього атрибутів дати видачі, назва органу, який її видав, підпису службової особи, відповідальної за викладену в довідці інформацію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді суду 1-ї інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються матеріалами справи, а тому є необґрунтованими.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Huabei HC 6492 номерний знак НОМЕР_3 , як про це зазначено в протоколі про адмінправопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння або яка відмовилась від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення в діях притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя