Справа № 553/3974/25
Провадження № 3/553/968/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.10.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно постанови Диканського районного суду Полтавської області від 04.03.2025, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

12.09.2025, о 22 год. 39 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно постанови Диканського районного суду Полтавської області від 04.03.2025, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, діючи на порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови), відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У судове засідання 14.10.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Факт належного повідомлення підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а. с. 13)

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових пояснень чи заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що спрямована на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2025 серії ЕПР1 № 452191, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1);

- даними картки обліку адміністративного правопорушення від 12.09.2025 (а. с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 12.09.2025 о 23 год. 11 хв. (а. с. 3);

- даними постанови Диканського районного суду Полтавської області від 04.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова набрала законної сили 15.03.2025 (а.с. 4-5);

- постановою від 13.09.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 6);

- довідкою ВАП УПП в Полтавській області про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП згідно постанови Диканського районного суду Полтавської області від 04.03.2025 (а. с. 7);

- довідкою відділу АП УПП в Полтавській області ДПП про те, що згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 24.10.2017 категорії "А", "А1", "В", "В1", "С", "С1", "ВЕ", "СЕ", "С1Е" (а. с. 8);

- даними відеофайлів з бодікамери поліцейських (а. с. 9, 10).

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року, за що передбачено відповідальність частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

Відповідно до частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що 04.03.2025 постановою Диканського районного суду Полтавської області, яка набрала законної сили 15.03.2025, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, при цьому ОСОБА_1 не відбув частину стягнення, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців та без застосування додаткового альтернативного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись частиною 3 статті 30, статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки, накладеного згідно даної постанови, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю 5 (п`ять) місяців, накладеного згідно постанови Диканського районного суду Полтавської області від 04.03.2025 у справі № 529/1068/24, та визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ю.М. Подмаркова