П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Басова В.І.,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУ Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , не працює , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 775830 від 22.09.2025 року, який складено за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 21.09.2025 року близько 21 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою , кричав , погрожував, хватав за руки, штовхав, даними умисними діями завдав шкоду психологічному і фізичному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив що між ним та бабусею виникла сімейна сварка, спільних претензій один до одного вони не мають.

Потерпіла ОСОБА_2 направила до суду письмову заяву у якій виклала свою позицію по конфлікту який відбувся між нею та онуком і наразі претензій до нього вона не має, конфлікт між ними вичерпано.

Заслухавши учасника, дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, особа несе відповідальність за вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно зі ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, зазначену у протоколі, чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08), згідно якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно пункту 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та у своїй письмовій заяві ОСОБА_2 зазначили, що між ними виник конфлікт, який вичерпано та потерпіла зазначила, що шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю не завдано.

Таким чином, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник конфлікт на побутовому рівні, будь-яких інших доказів на підтвердження позиції когось з учасників події, до протоколу не додано, а суд не має права збирати відповідні докази на підтвердження винуватості чи невинуватості особи, тобто відсутні будь-які відомості та докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, у результаті якого ОСОБА_2 була завдана чи могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя В.І.Басова