Справа № 336/4717/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: не встановлено, громадянина України, місце працевлаштування не підтверджено, адреса за місцем фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

09.05.2025 о 00-36 годині в м.Запоріжжі, по вул. В.Диденка, біля буд.3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації. Від керування водій відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення ПДР України. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення неодноразово відкладений, зокрема, за клопотанням сторони захисту, задоволеним судом. В судовому засіданні 16.10.2025 ОСОБА_1 також присутній не був. Первісно під час провадження справи в суді брав участь адвокат Стратій О.І., який ознайомився із матеріалами справи 13.06.2025. 03.07.2025 до справи надійшли письмові заперечення за підписом захисника Стратія О.І., за змістом яких він просить закрити провадження у справі відповідно до п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП.

15.10.2025 від адвокатки Зубкової Л.М. надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з тотожних підстав, а саме відповідно до п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП, підтримане в судовому засіданні. Разом з цим, за змістом ч.2 ст.271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Відповідні докази матеріали справи не містять, відповідно, повноваження адвокатки Зубкової Л.М. не є підтвердженими, а її клопотання суд до розгляду не приймає.

З урахуванням положень ч.1 ст.268 КУпАП неявка особи в судове засідання у справах даної категорії із кваліфікацією за ст.130 КУпАП не є обов`язковою. Крім того, особа, відносно якої складений протокол, достеменно обізнана із датою, часом та місцем розгляду справи, що надає суду підстави для ухвалення рішення за її відсутності.

При розгляді справи суддя виходить з того, що за нормою ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.200, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується у сукупності наявними у справі письмовими доказами, безпосередньо дослідженими під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 324490 від 09.05.2025, складеним інспектором Леоновим А.М. за адресою виявленого порушення, що відповідає адресі місця проживання ОСОБА_1 , із зазначенням особистих даних особи, який засвідчений підписом інспектора поліції. Зі змісту протокола видно, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, як і від надання будь-яких письмових пояснень, отримання його копії. До протокола додаються відповідно до його змісту матеріали справи, які перелічені, вилучено посвідчення водія;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним поліцейським Леоновим А.М., в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів. Акт засвідчений підписом поліцейського, ОСОБА_1 від проходження огляду та від підпису відмовився;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 09.05.2025, із даними посвідчення водія, на підставі якого встановлено особу ОСОБА_1 , із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідно до направлення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду й на місці події й від огляду у медичному закладі. Направлення складено поліцейським Леоновим А.М. містить серію та номер протокола, що надійшов до суду для розгляду із додатками, засвідчено його підписом;

- рапортом поліцейського В.Очинського від 09.05.2025, відповідно до якого викладені фактичні обставини правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України "Про електронні комунікації"; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Суд зауважує, що статтю 8 Закону України «Про Національну поліцію» згідно із Законом № 2123-IX від 15.03.2022 доповнено частиною четвертою, яка передбачає, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно з призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Таким чином, працівники поліції діяли саме на виконання законодавчо визначених повноважень, адже прибули на виклик дружини ОСОБА_1 у зв?язку із конфліктом між подружжям, що визнається стороною захисту за змістом заперечень адвоката Стратія О.І. Проте, наведене у запереченнях твердження щодо відповіді ОСОБА_1 на запитання поліцейського «що відбулось» та висновки про те, що він не міг одночасно сваритись із дружиною та керувати автомобілем, не відповідають змісту відеозапису, є викривленими. Зміст рапорту, долученого до протокола, не впливає на висновки суду, адже узгоджений із іншими письмовими доказами.

Суддя при розгляді справи виходить з положень п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858. Вказаними положенням передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з цим, до матеріалів справи долучено відеозапис, досліджений судом, відповідно до якого поліцейські за фактичних обставин, викладених в протоколі, зафіксували перебування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 безпосередньо під час заїзду у гараж біля домоволодіння. На відеозаписі відображено увімкнені задні ліхтарі транспортного засобу, що свідчить про задіяння ОСОБА_1 гальмівної системи автівки. Докази технічної несправності транспортного засобу на час події правопорушення у матеріалах справи відсутні. Власне розташування автомобілю посередині в?їзду до гаражу, а також вказаного водія за кермом свідчить про рух транспортного засобу та підтвердження факту керування. Пояснення дружини ОСОБА_1 з приводу того, що її чоловік не керував автомобілем суд не приймає (на відеозаписі), адже на місці події під час прибуття наряду патрульних її не було, жінка перебувала в будинку. На 00-46 годині відеозапису водій каже, що «зараз загонить ластівку», згодом: «я не їхав, я просто намагався загнати її до гаражу», «дайте можливість закатити її до гаражу», тобто факту керування з боку водія не спростовувалось. О 00-55 годині на запитання поліцейського ОСОБА_1 пояснив, що вживав спиртні напої, крім того, у них із дружиною відбулась сварка, тому він мав ушкодження в лобній ділянці обличчя.

Дійсно, працівники поліції не представились, не повідомили про застосування відеозапису, адже побачили за кермом водія із вказаними вище ушкодженнями та одразу спитали: «що тут відбувається», адже цього вимагали обставини події, щоб мати змогу оперативно відреагувати. В даному випадку дане процесуальне порушення, на переконання суду, не є суттєвим та повністю виправдано з боку працівників поліції з урахуванням стану водія та обстановки місця події.

Працівники поліції встановили особу ОСОБА_1 згідно з наданими ним документами, встановили ознаки сп`яніння (о 00-52 година), роз`яснили права (о 00-55 годині). Фактичні обставини події на записі відповідають змісту протокола, зокрема, дата, час та місце зупинки транспортного засобу, відносно даних протокола, пропозиція пройти огляд на стан сп?яніння, відмова водія.

За змістом відеозапису судом не встановлено жодних провокативних дій з боку працівників поліції щодо висловлення відмови водієм від проходження огляду у встановленому законодавством порядку, з цього приводу суд не приймає доводи сторони захисту як такі, що не відповідають дійсності.

Ступінь вираженості ознак сп`яніння, на переконання суду, об`єктивно може різнитись в залежності від концентрації (показників) алкоголю в крові, навіть, від часу вживання, й лише огляд за допомогою спеціального технічного засобу працівником поліції зі спеціальними знаннями, та/або низка методик, що застосовується лікарем під час проведення огляду в медичному закладі, можуть дозволити достеменно підтвердити стан сп`яніння, задля чого й передбачено огляд. Нормами чинного законодавства не передбачено підстав для звільнення особи від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд додатково наголошує, що відповідно до п. 2.9б ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

На переконання суду, виявлені ознаки зафіксовані працівником поліції у визначений законодавством спосіб й не викликають сумнівів з приводу наявності підстав пропонувати водієві проходження огляду.

З відеозапису також видно процедуру складання протокола, відсутність інших осіб, що могли керувати автомобілем, проголошення протокола, відмову водія від підписів та отримання копії, надання пояснень.

Крім того, суд дійшов висновку, що поліцейським дотримано вимоги Інструкції та ст.266 КУпАП щодо відеофіксації, у тому числі відмови водія від проходження огляду.

Слід зауважити, що порядок використання фото та відеотехніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.5 до розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстрованої в МЮУ 11.01.2019 №28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проте, наведене положення підзаконного акту вказує на необхідність безперервності ведення відеозапису під час виконання поліцейським своїх обов`язків (перебування на чергуванні тощо), а не зобов`язує надати безперервний відеозапис для огляду суду.

Згідно із статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Законодавчо визначені виключно такі обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Судом також не встановлено, що ОСОБА_1 наполягав на участі адвоката під час складання протокола, на переконання суду його право на захист в повній мірі дотримано, зокрема, на стадії судового розгляду.

На підставі наведеного всі висловлені стороною захисту доводи суд визнає безпідставними та розцінює їх як намагання особи уникнути адміністративної відповідальності, адже ані порушення процедури фіксації порушення, ані ознак недійсності наданих доказів судом не виявлено.

Виходячи з наведеного, доводи захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 визнаються непереконливими та необґрунтованими, оскільки у даній справі наявна достатня сукупність узгоджених між собою доказів, які беззаперечно свідчать про доведеність вини особи, відповідають критерію достатності.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з довідкою старшого інспектора адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП О.Тонковської, повторності вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не має, отримував посвідчення водія.

Згідно зі ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

Під час призначення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суддя враховує тяжкість та обставини вчинення правопорушення, а також відомості про особу ОСОБА_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень не притягувався.

Тому, із врахуванням доведеності його вини, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, встановленого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Альтернативних стягнень санкцією вказаною нормою для водіїв не передбачено, як й можливості врахувати певні чинники та обставини при призначенні стягнення.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 розмірі. Підстав для звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено.

Керуючись ст. 7, 9, 15, 23, 27, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 266, 266-1, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на такі реквізити: отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку (IBAN) - UA0008001; код класифікації доходів бюджету 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який становить 34 000,00 гривень, витрати на облік зазначених правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А.Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік