ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 621/108/25

Провадження 3/621/101/25

16 жовтня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя В.Філіп`єва

за участі секретаря судового засідання А. Девятерикової, А.Дроздової

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник - адвокат В.Рясний (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли з відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягався,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2024 року, о 15:25 годині, водій ОСОБА_1 , перебуваючи на трасі Н-26 +9км на території Чугуївського району Харківської області, керував транспортним засобом AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_3 , поблизу блокпоста з увімкненим дальнім світлом фар, не був пристебнутий ременями безпеки, та з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагували на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вище зазначені обставини підтверджуються :

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №206458 від 27.12.2024;

-направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП ХОР "Обласний наркологічний диспансер" (м.Харків), з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2024,

-рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 28.12.2024,

- відеозаписом події, що міститься на СD диску, доданому до матеріалів справи .

Згідно Довідки відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 12.09.2023 вилучено та знаходиться на зберіганні у ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_4 , та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_5 (а.с.97-106)

В судові засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат В.Рясний не з`явилися.

05.02.2025 - судове засідання відкладено за заявою захисника В.Рясного для ознайомлення з матеріалами справи (а.с.12-13)

05.03.2025 року через підсистему "Електронний Суд" надійшло клопотання захисника В.Рясного про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, в обгрунтування якого зазначено, що у працівників поліції 27.12.2024 року не було законних підстав зупиняти транспортний засіб А.Мокрушина, а тому своєю незаконною зупинкою вони спровокували недовіру останнього до поліції. При цьому, належить врахувати позицію Верховного Суду в справах № 686/11314/17, постанову Чернівецького апеляційного суду у справі №718/1824/22, що якщо зупинка транспортного засіобу була безпідставна, вс наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати, а всі складені за таких обставин процесуальні документи не є належними й допустимими доказами його провини. Крім того, під час складання протоколу ОСОБА_2 не було роз`яснено його права та обов`язки, а також наслідки складення протоколу за ч.1 статті 130 КУпАП. Направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі не містить підпису водія та на руки особисто А.Мокрушину не видавалося. В самому протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на здійснення відеофіксації складення матеріалів про адміністративне правопорушення, не було відсторонено водія від керування транспортним засобом. Враховуючи численні порушення, допущені працівниками поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, захисник вважав, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП, в зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.(а.с.38 - 44)

06.03.2025 - судове засідання відкладено в зв`язку з зайнятістю судді у розгляді кримінального провадження №621/4402/24

08.04.2025 - судове засідання відкладено за заявою захисника В.Рясного (а.с.58-59)

06.05.2025 - судове засідання відкладено за заявою захисника В.Рясного (а.с.63-64, 73-74)

Одночасно, за клопотанням захисника В.Рясного, до матеріалів справи долучено висновки КНП ХОР "Обласний наркологічний диспансер" (м.Харків), від 30.03.2025 року, 29.04.2025р, згідно яких, станом на день проходження огляду, у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено (а.с.86, 87)

10.06.2025 року розгляд справи відкладено в зв`язку з технічною неможливістю забезпечення участі адвоката в розгляді справи в режимі ВКЗ (а.с.107)

19.06.2025 в судовому засіданні адвокат В. Ряшин в режимі відеоконференції підтримав раніше подане письмове клопотання та просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП. Зазначив, що зі скаргою на протиправність дій поліцейських в порядку адміністративного судочинства водій не звертався, що при цьому не виключає встановлення вказаного факту в провадженні у справі про адміністративне правопорушення. (а.с.111-113)

У вказаному судовому засіданні досліджено всі письмові докази у справі та відкладено розгляд для ознайомлення з відеозаписом, що міститься на СД-диску.

24.07.2025 - судове засідання відкладено в зв`язку з хворобою судді

З 04.08.2025 по 25.08.2025 суддя перебувала у щорічній відпустці

04.09.2025 - судове засідання відкладено в зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №621/672/25

16.10.2025 року в судове засідання учасники справи не з`явилися. Забезпечити участь адвоката в режимі відеоконференції не вдалося за можливе в зв`язку з відсутністю електропостачання в суді з 09.45 до 14:00 години, в зв`язку з чим захисником В.Ряшиним подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо доцільності відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В даній справі судом враховується, що подія правопорушення, яке інкримінується А.Мокрушину, відбулася 27 грудня 2024 року, і за час перебування справи в провадженні суд забезпечив участь сторони захисту в судовому засіданні в режимі відеоконференції (за наявності відповідних технічних можливостей), та з`ясував позицію по справі, яка висловлена, в тому числі, в письмових заявах по суті.

За змістом статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, Кодексом України про адміністративне правопорушення не встановлено обов`язкової фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення дослдіжені в повному обсязі за участю захисника особи, яка притягується до відповідальності, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, яке інкримінується порушнику, не входить до переліку справ, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, чи її захисника, є обов`язковою, наявність відомостей у суду про належне повідомлення про дату і час розгляду справи, а також обов`язок суду забезпечити швидкий і ефективний розгляд справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності учасників.

З`ясувавши позицію сторони захисту, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд зазначає наступне:

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, крім іншого, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що відповідний пункт Правил дорожнього руху передбачає обов`язок особи, яка керує транспортним засобом, пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, в тому числі, наркотичного, на вимогу поліцейського, незалежно від того, чи перебуває така особа в такому стані чи не перебуває.

Право осіб відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності будь-яких (навіть поважних) причин ні Правлами дорожнього руху, ні нормами КУпАП не передбачено

Особами, уповноваженими на складання протоколу за ч.1 статті 130 КУпАП, дотримано вимоги статті 266 КУпАП та та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

Правомірність дій поліцейських в адміністративному порядку не оскаржувалась.

Надання до матеріалів результатів проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів на стан сп`яніння, які отримані зі спливом 3,4 місяця після події, не спростовують факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідженими доказами по справі беззаперечно підтверджується відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Призначаючи стягнення за вказане правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно статті 27 КУпАП України, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

В зв`язку з викладеним, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, до винної особи слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст..40-1 КУпАП, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належить стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130, ст. 8, 23, 30, 33, 40-1, 283-284, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на момент ухвалення постанови складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., (р/р UA0020001, отримувач: ГУК Харківськаобл/Харківобл/21081300, , код класифікації доходів бюджету: 21081300, Банк отримувача: Державне казначейство України) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ч. 1 статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження .

Суддя В. Філіп`єва