Справа № 132/2628/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П.,

за участі за участі секретаря судового засідання Янковської А.С.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Протасової В.Ю.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду у матеріали, які надійшли з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, хіміка-розвідника 2-го відділення 1-го взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки, роти радіаційної, хімічної, біологічної розвідки, батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП документальне не підтверджений, за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 07.08.2025 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411325 від 03.08.2025 стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із додатками (справа № 132/2628/25, провадження № 3/132/1511/25), який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2025 був переданий на розгляд судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411325 від 03.08.2025, 03.08.2025 о 17:45 год. у с. Черепашинці на дорозі поблизу вулиці Центарльна, 1 поблизу Голубе озеро, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки (моделі) «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовся, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, до Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 12.08.2025 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411334 від 03.08.2025 стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, із додатками, (справа № 132/2670/25, провадження № 3/132/1531/25), який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025 був переданий на розгляд судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411334 від 03.08.2025, 03.08.2025 о 17:45 год. у с. Черепашинці на дорозі поблизу вулиці Центарльна, 1 поблизу Голубе озеро, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки (моделі) «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 не обрав безпечну швидкість руху, щоб постійно контролювати свій рух, не був уважним чим здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, внаслідок чого ТЗ отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху - водій транспортного засобу не врахував безпечної швидкості руху, особливостей вантажу, стан транспортного засобу, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Після отримання матеріалів розгляд справ було призначено на 03.09.2025 та 24.09.2025, однак, засідання відкладалися за клопотанням захисника зокрема, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, підготовки письмових пояснень та додаткових пояснень, а також через неявку ОСОБА_2 .

До Калинівського районного суду Вінницької області 17.09.2025 та 07.10.2025 захисником ОСОБА_2 адвокатом Протасовою В.Ю. було подано клопотання про закриття проваджень у справах про адміністративне правопорушень в зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, адвокат зазначила, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, направлення особи на медичний огляд можливе лише за наявності у поліцейського підстав вважати, що така особа фактично керувала транспортним засобом і має ознаки сп`яніння. При цьому факт керування повинен бути належним чином зафіксований засобами відеозапису.

На думку захисника, матеріали справи не містять жодного належного доказу того, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом у момент події. Із наявних у справі відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що патрульні прибули на місце події о 17 год. 17 хв., за викликом невідомих небайдужих осіб, які повідомили про дорожньо-транспортну пригоду та потерпілого, ОСОБА_2 перебував біля автомобіля, неодноразово зазначав поліцейським, що за кермом був не він, а інша особа, крім того, вказаний факт повідомляють і особи, які і здійснили виклик поліції на місце, а саме чітко зазначають, що вони були свідками того, що проїжджали повз, побачили автомобіль та потерпілого біля автомобіля. Тобто, цими відеозаписами не зафіксовано факту керування ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 був пасажиром вказаного автомобіля, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не підлягав.

Адвокат вказує, що за таких обставин факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 не доведений, а тому відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїх поясненнях захисник також послався на положення ст. 7 КУпАП, відповідно до якої ніхто не може бути підданий адміністративному стягненню інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом, а також на ст. 62 Конституції України, згідно з якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а недоведеність події чи вини особи прирівнюється до доведеності її невинуватості.

Крім того, адвокат посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/13516-а, де наголошено, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини, а відсутність відеопідтвердження факту керування виключає можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, адвокат Протасова В.Ю. просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Також, до вказаного клопотання були долучені письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 03.08.2025 ОСОБА_2 разом з сім`єю (дружиною та дитиною) перебував на відпочинку в с. Черепашинні, на Блакитому озері. З спиртних напоїв вживав пиво, приїхав туди на таксі, повертатися теж мав на таксі.

Орієнтовно о 16:00 год. 16:30 год. дружина повідомила йому про те, що в дитини закінчилася питна вода, тому, необхідно її придбати. Обійшовши всі торгові точки на озері води він не знайшов, а поблизу них відпочивала компанія, незнайомі йому раніше люди, один чоловік з цієї компанії повідомив, що збирається їхати до магазину і може взяти ОСОБА_2 з собою.

Сівши до нього автомобіль марки «FIAT» д.н.з. НОМЕР_3 , як вірно зазначено в протоколі, вони вирушили в дорогу. По дорозі, перевищивши швидкість, водій вказаного транспортного засобу не справився з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево.

Водій, можливо будучи в стані алкогольного сп`яніння, точно ОСОБА_2 не може стверджувати, одразу покинув автомобіль та побіг в невідомому напрямку, ОСОБА_2 залишився на місці пригоди сам. ОСОБА_2 за кермом не був, сидів попереду, на пасажирському сидінні.

Вийшовши з автомобіля, трохи оговтавшись, ОСОБА_2 почав телефонувати дружині, повідомив про ситуацію, що сталася, будучи в стані сильного душевного хвилювання намагався заспокоїтися та вирішити, що робити далі.

В цей момент на дорозі зупинився автомобіль, вийшли люди, які запитали в нього, що сталося та запропонували викликати поліцію, на що ОСОБА_2 одразу погодився.

Після того, як представники патрульної служби прибули на місце пригоди він останнім пояснив ситуацію, що за кермом він не перебував, де водій дійсно не знає, власником автомобіля не являється, аналогічні пояснення надали і люди, які зупинились та запропонували викликати поліцію.

В подальшому представниками поліції було викликано швидку, лікарями швидкої допомоги ОСОБА_2 було оглянуто та запропоновано проїхати з ними до лікарні, на що він погодився. Власника машини за весь цей час ОСОБА_2 так і не бачив. Інших свідків події ні ним, пі працівниками патрульної служби не встановлено.

На його слова про те, що він не перебував за кермом, а за кермом перебувала інша людина працівники поліції не реагували, крім того ОСОБА_2 просив представників поліції надати йому можливість поспілкуватися з адвокатом, проте у відповідь йому повідомили, лише те, що він зараз буде затриманий в кайданках, для встановлення його особистості та складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Вказану поведінку працівників поліції вважає упередженою та незаконною, від огляду лікарем ОСОБА_2 не відмовлявся, на подальший огляд в лікарню теж поїхав.

Станом на зараз ОСОБА_2 являється військовослужбовцем, солдатом, хіміком-розвідником 2-го відділення 1-го взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_4 , зі слів ОСОБА_2 , алкогольними напоями не зловживає, не зловживав і раніше, за місцем служби характеризується позитивно, просить адміністративну справу розглянути без його участі, з врахуванням його пояснень, та за участю адвоката Протасової В.О. оскільки фізично сам бути присутній не може.

У чергове судове засідання, призначене на 09:30 год. 15.10.2025, з`явився захисник ОСОБА_2 - адвокат Протасова В. Ю., яка взяла участь у цьому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку із використанням власних технічних засобів. ОСОБА_2 до суду не з`явився. Зі слів адвоката, її підзахисний наразі перебуває у зоні бойових дій і не має можливості прибути до суду.

Адвокат Протасова В. Ю. підтримала раніше подані нею письмові клопотання та зазначила, що факту керування транспортним засобом не зафіксовано, ОСОБА_2 заперечував сам факт керування, а свідки повідомили, що не бачили водія транспортного засобу.

Крім того, у зазначеному судовому засіданні захисник заявила клопотання про об`єднання матеріалів в одне провадження.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 15.10.2025 справи відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 132/2628/25, провадження № 3/132/1511/25), за ст. 124 КУпАП (справа № 132/2670/25, провадження № 3/132/1531/25), об`єднано в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний унікальний номер судової справи: №132/2628/25 провадження № 3/132/1511/25.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Оскільки дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП і полягають у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також спричинив дорожньо-транспортну пригоду, то відповідно до положень статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене інкриміноване адміністративне правопорушення, зокрема, чи керувала дана особа зазначеним в протоколі транспортним засобом на момент його виявлення працівниками поліції.

Згідно із роз`ясненнями, неведеними в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортними засобами слід розуміти як виконання водія під час руху такого засобу. Порушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, відповідно до встановленої законом процедури, ініціювання проведення огляду особи на стан сп`яніння допускається у разі зупинки транспортного засобу і встановлення фактичного його керування водієм, саме працівниками патрульної поліції, із фіксацією відповідних дій за допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містять належних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Як вбачається з матеріалів адміністративного протоколу, до нього долучено відеозаписи з бодікамер працівників патрульної поліції.

Відповідно до вимог ст.ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху України.

Згідно із п.п. 4,5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак під час дослідження матеріалів справи, зокрема диску з відеозаписом з портативного відеореєстратора працівника поліції (назва «03_08_2025 Дубина (Черниш) ЕПР1 411325»), вбачається таке.

Відео розпочинається з моменту, коли працівник поліції підходить до чоловіка, який стоїть на дорозі. У кюветі перебуває транспортний засіб марки «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_2 . Чоловік (як згодом було встановлено ОСОБА_2 ) повідомляє поліцейському, що все добре, а водій, який керував автомобілем, утік (00:00:26 відео).

Згодом до працівників поліції підходить свідок, яка зазначає, що не бачила самого ДТП, а лише проїжджала повз і побачила ситуацію після неї (00:00:40 відео). На запитання поліцейського ОСОБА_2 спочатку говорить, що він їхав, потім виправляється на «ми їхали» та пояснює, що на зустрічну смугу виїхала інша машина, і щоб уникнути зіткнення, вони з`їхали вбік (00:01:34 відео).

Працівники поліції попросили ОСОБА_2 надати документи для встановлення особи. На запитання ОСОБА_2 «Для чого?», поліцейський ОСОБА_4 відповів: «Ну, Ви як свідок, потерпіла сторона, хочемо перевірити Ваші документи» (00:04:06 відео). На повторне запитання ОСОБА_2 «Для чого?» поліцейський повідомив, що у країні діє воєнний стан (00:04:22 відео).

Згодом поліцейський ОСОБА_4 заявив, що ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу, оскільки він перебуває біля автомобіля та потрапив у ДТП (00:09:30 відео). На це ОСОБА_2 відповідає, що були свідки, які бачили, що він не був водієм (00:09:38 відео). Працівниця поліції ОСОБА_5 каже, що їй люди повідомили, нібито бачили, як ОСОБА_2 виходив із місця водія, і це зафіксовано на камеру (00:09:42 відео).

На прохання ОСОБА_2 показати цей відеозапис ОСОБА_5 пояснила, що матеріали будуть долучені до справи, і він зможе з ними ознайомитися (00:09:43 відео). ОСОБА_2 повторно заявляє поліцейським, що він не є водієм (00:09:57 відео).

Далі ОСОБА_4 повідомляє, що на ОСОБА_2 буде складено протокол і запитує, чи він згоден пройти освідування. ОСОБА_2 відповідає, що не розуміє, для чого, адже він не був водієм, а лише перебував поруч, тоді як водій утік (00:10:35 відео).

Поліцейські знову просять надати документи для встановлення особи. ОСОБА_4 зазначає, що якщо ОСОБА_2 відмовиться, його буде затримано та застосовано кайданки. Після цих слів ОСОБА_2 вимагає надати йому адвоката (00:11:27 відео).

ОСОБА_2 стверджує, що за кермом був інший чоловік, який був п`яним, але втік, а він ні до чого (00:11:37 відео). ОСОБА_4 каже, що це ухилення від огляду. ОСОБА_2 повторно вимагає надати йому адвоката (00:11:43 відео).

Згодом на відео видно, що прибула бригада ШМД, а поліцейський на службовому автомобілі від`їжджає від місця події для забезпечення зв`язку. Дорогою ОСОБА_4 зустрічає чоловіка (свідка), який стверджує, що знає ОСОБА_2 , той проживає у Вінниці, раніше працював разом із ним (00:23:05 відео).

На відео зафіксовано, як ОСОБА_2 доставляють у медичний заклад на автомобілі ШМД у супроводі поліцейських.

Під час поїздки працівник поліції розмовляє з кимось по телефону і розповідає про обставини справи, повідомляє, що свідків не було, лише одна жінка, яка й то зазначила, що самого ДТП не бачила (00:34:17 відео).

Далі ОСОБА_4 пояснює, що спочатку вважав, що власник автомобіля і є водієм, але згодом з`ясувалося, що це не так. Він розповідає, що дорогою зустрів свідка, а також зазначає, що ОСОБА_2 везуть спочатку до лікарні, а потім до ТЦК, оскільки той є «ухилянтом» (00:35:04 відео).

ОСОБА_2 було доставлено до КП «Калинівська ЦРЛ» (00:47:41 відео), де йому надали медичну допомогу. Після цього йому повідомили, що його буде доставлено до ТЦК. З цим він не погодився. До нього застосували кайданки та повідомили про затримання, а також він попросив інших викликати когось із системи безоплатної правової допомоги (01:03:30 відео).

Надалі ОСОБА_2 доставили до ТЦК (01:12:00 відео). На відео зафіксовано їх перебування у ТЦК.

На відеозаписі о 02:29:00 зафіксовано момент зняття поліцейським кайданок із ОСОБА_2 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 (справа №560/751/17) зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 Постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У постанові від 21 січня 2020 року (справа №754/17019/17) Верховний Суд зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 124, 130, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу цих адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. П. Карнаух