П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № АА015145 вбачається, що 22.09.2025 року близько 07 год. 20 хв. на А/Д М-06, 804 км ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості 8 (вісім) осіб, легковим автомобілем на замовлення, без ліцензії, яка передбачена ч. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Рішко С.І. через систему «Електронний суд» надійшли письмові заперечення, доводи яких зводяться до того, що ОСОБА_1 не займається господарською діяльністю, а офіційно працевлаштований на 0,75 ставки педагога-організатора у Нижньостуденівській гімназії Пилипецької сільської ради Закарпатської області. 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 не здійснював перевезень пасажирів з метою отримання прибутку. Натомість в цей день на автомобілі Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , титульним власником якого є ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ), він у особистих справах поїхав до м. Ужгород, зокрема, з метою проведення консультації із лікарями КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені А. Новака». Про поїздку ОСОБА_1 до м. Ужгород дізналися його сусіди та знайомі, які попросилися поїхати з ним у власних справах. ОСОБА_1 не міг їм відмовити та погодився.

Також вказує, що старший державний інспектор відділу Державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Туряниця В.В. не роз`яснював ОСОБА_1 зміст ст. 63 Конституції України, а також його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Запис у Протоколі про те, що ОСОБА_1 від підпису у графі «Підпис, прізвище та ініціали особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» був зроблений інспектором безпідставно, що серед іншого підтверджується тим фактом, що ОСОБА_1 надавав пояснення інспектору по суті інкримінованого йому правопорушення та розписався про отримання Протоколу у відповідній графі нижче.

Як наслідок, ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися своїми правами, зокрема, правом на заявлення клопотань, правом на користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права та ін..

Крім того, протокол не містить посилань на конкретні факти надання ОСОБА_1 будь-яким фізичним чи юридичним особам послуг щодо перевезення.

Також до протоколу не додано жодних документів, які б посвідчували особу ОСОБА_3 і підтверджували його повноваження на складання протоколів про адміністративні правопорушення. В матеріалах справи такі документи.

З урахуванням наведеного просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 164 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За змістом наведеної норми закону відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за перевезення пасажирів без ліцензії та реєстрації особи, як суб`єкта господарювання, а саме за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ч.1 та ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення №ПП 015145 від 22.09.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів. Проте, у протоколі не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність по перевезенню пасажирів, кому саме він надавав такі послуги (відсутні пояснення осіб), чи існувала регулярність надання таких послуг та чи надавалися такі послуги на платній основі.

Наявність самого протоколу не доводить факту провадження ОСОБА_1 господарської діяльності.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи були також долучені: направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № ЕНР000069 від 19.09.2025 року, додаткові обґрунтування до матеріалів справи, фотоматеріали до протоколу та фотокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Проте, такі докази жодним чином не доводять того, що ОСОБА_1 надавав систематичні платні послуги з перевезення пасажирів, без одержання ліцензії, передбаченої п. 24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Крім того слід зауважити, що на фотознімках доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксовано жодної особи, яка перевозилася в транспортному засобі, до протоколу не долучено ні одного протоколу про відібрання пояснень від таких осіб, щодо обставин їх перевезення, чим таке перевезення відбувалося на платній основі.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно доп.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Аналізуючи в сукупності докази по справі, суддя приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч.1 п.1, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул