Номер провадження 3/521/5317/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Жекової А.О., розглянувши в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП.

Так, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №422593 від 14.08.2025 року, вбачається, що 25.07.2025 року о 18 год. 14 хв. в м. Одеса, Адміральський пр-т, 16 А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить їй, рухаючись заднім ходом, не переконалася в безпеці маневру, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустила зіткнення з припаркованим транспортним засобом «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_3 , чим порушила п. 10.9. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Окрім того, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №422603 від 14.08.2025 року, вбачається, що 25.07.2025 року о 18 год. 14 хв. в м. Одеса, Адміральський пр-т, 16 А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить їй, стала учасником ДТП, після чого місце події залишила, чим порушила п. 2.10.а. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 27.08.2025 року справи щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (справа № 521/14942/25, провадження № 3/521/5318/25) та за ст. 122-4 КУпАП (справа № 521/14940/25, провадження № 3/521/5317/25) об`єднано в одне провадження; об`єднаній справі присвоєно № 521/14940/25, провадження № 3/521/5317/25.

26.09.2025 року до суду від ОСОБА_1 за вх. №64156 надійшли письмові заперечення щодо недопустимості доказів, у яких особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вказала, що оскільки наявні у матеріалах справи протоколи складалися без її участі, про проведення відповідних дій остання не повідомлялася, такі докази, наявні у матеріалах справи є недопустимими.

Також, за доводами заяви від 26.09.2025 року (вх. №64155) ОСОБА_1 повідомила суд, що жодної ДТП за її участі не було.

В свою чергу, за доводами заяви від 26.09.2025 року вх. №64152, ОСОБА_1 просила суд долучити до матеріалів справи скарги, скеровані нею до Департаменту щодо фальсифікації обставин ДТП та внесення неправдивих даних до бази «Гарпун».

Також, 20.10.2025 року до суду від ОСОБА_1 до Хаджибейського районного суду міста Одеса надійшло клопотання про залучення у справі безоплатного адвоката та відкладення розгляду справи, призначеного на 20.10.2025 року.

ОСОБА_1 у судове засідання 20.10.2025 року не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, з матеріалами справи про притягнення її до адміністративної відповідальності була ознайомлена належним чином 29.09.2025 року, про що мається її особистий підпис. Відтак, у даному разі суд вважає, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про залучення адвоката БПД та відкладення розгляду справи, суд зазначає таке.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР: Відповідно до підпункту «с» пункту 3 статті 6 цієї Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Кодекс України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року № 8073-Х: Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені ст. 268 КУПАП. Відповідно до зазначеної статті КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Абзацом 1 ст. 271 КУпАП встановлено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Отже, нормами КУпАП визначено, зокрема, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на залучення захисника, а також право на призначення такій особі захисника з центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, якщо особа с суб`єктом права на безоплатну вторинну правничу допомогу (відповідно до ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу»).

Поряд з цим слід зауважити, що чинний КУпАП не містить положень щодо визначення процедури призначення захисника у справі про адміністративне правопорушення, тобто не передбачає порядку залучення захисника у справах, де його участь є обов`язковою в інтересах правосуддя для запобігання порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений центром з надання безоплатної вторинної правничої допомоги (абзац 3 ст. 271 КУпАП).

Відповідно до ст. 283-285 КУпАП - суди при розгляді справ про адміністративні правопорушення виносять рішення у формі «постанови».

Положеннями ст. 18 спеціального Закону «Про безоплатну правничу допомогу» визначено порядок призначення захисника особам, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Відповідно до вказаного порядку особа, яка потребує отримання правничих послуг, повинна подати у письмовій формі відповідне звернення до Центру з надання безоплатної правничої допомоги. Разом із зверненням подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Центр з надання безоплатної правничої допомоги після розгляду такого звернення та вивчення поданих особою документів приймає рішення про надання особі безоплатної вторинної правничої допомоги.

Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI: Стаття 14 спеціального Закону визначає вичерпний перелік категорій осіб, які мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, порядок звернення за правничими послугами, повноваження центрів з надання безоплатної правничої допомоги щодо прийняття та розгляду таких звернень та прийняття відповідних рішень.

Пунктами 3 та 4 частини 1 вказаної статті право на безоплатну вторинну правничу допомогу, незалежно від їх соціального статусу, в справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності мають лише особи, до яких застосовано адміністративне затримання та особи, до яких застосовано адміністративний арешт. Відповідно до статті 15 цього Закону суб`єктами надання безоплатної вторинної правничої допомоги в Україні є центри з надання безоплатної правничої допомоги та адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 17 Закону Центр з надання безоплатної правничої допомоги забезпечує участь захисника в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Порядок подання звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги врегульовано положеннями ст. 18 Закону.

Так, відповідно до частини першої вказаної норми особа, яка потребує отримання правничих послуг, повинна подати у письмовій формі відповідне звернення до центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Абзацом 4 ч. 1 ст. 18 Закону передбачено, що разом із зверненням особою подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених ч. 1 ст. 14 Закону.

Таким чином, право особи на залучення захисника для представництва її інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується у загальному порядку, встановленому ст. 18 спеціального Закону, тобто через безпосереднє звернення особи до найближчого, за місцем фактичного проживання чи перебування цієї особи або за місцем знаходження суду, що здійснює розгляд справи, центру з надання безоплатної правничої допомоги за отриманням правничих послуг.

Перевірку документів та підтвердження належності особи, яка звернулася за допомогою до категорії осіб, дохід яких не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму (відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 спеціального Закону) здійснюють центри з надання безоплатної правничої допомоги.

У випадку, якщо таке звернення від особи не надійшло, або відповідно до ст. 14 спеціального Закону особа не підпадає під категорію осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, центром з надання безоплатної правничої допомоги захисник не призначається.

Також слід зауважити, що процесуальною формою рішення суду, на підставі якого Центр з надання безоплатної правничої допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги є «ухвала». Прийняття такого рішення суб`єктом надання безоплатної вторинної правничої допомоги на підставі «постанови» суду спеціальним Законом не передбачено.

Відтак, суд вважає, що у зв`язку із тим, що у ОСОБА_1 було достатньо часу для звернення її до Центру з надання безоплатної правничої допомоги із відповідною заявою про надання їй правничої допомоги, доказів відмови останній Центром суду надано не було, враховуючи те, що справа про притягнення останньої до адміністративної відповідальності неодноразово відкладалася судом за ініціативи такої особи, суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення їй судом захисника за рахунок держави, належить відмовити.

При цьому, суд зазначає, що у даному разі, розцінює численні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи відносно неї як підстави уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, яке останній ікримінується.

Відповідно підстав для відкладення розгляду даної справи суд не вбачає, також і з огляду на те, що строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, які є короткочасними, спливають, а позиція Верховного Суду у справі №420/1384/20, на яку посилається у письмових поясненнях ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня (є наявним у даній справі лише рішення Одеського окружного адміністративного суду, яке преюдиціального значення для суду у даному випадку не має).

Більш того, суд вважає, що з 27.08.2025 року у ОСОБА_1 було достатньо часу для вираження міркувань, заперечень, пояснень щодо матеріалів справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, чим остання скористалася, скеровуючи до суду письмові пояснення, в тому числі і від 20.10.2025 року (вх. №69327), у яких ОСОБА_1 вказала про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, явка судом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності обов`язковою не визнавалася, а відповідно до вимог ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122 4 КУпАП, не є обов`язковою, строки розгляду справи, передбачені вимогами КУпАП є обмеженими.

Відтак, у даному разі суд вважає, що оскільки явка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом обов`язковою не визнавалася, вимоги КУпАП під час розгляду справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП також не визнають необхідності розгляду справи в присутності такої особи, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 422593 від 14.08.2025 року, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та встановлено пункти ПДР, порушення яких мало своїм наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 422603 від 14.08.2025 року;

-схемою місця ДТП від 25.07.2025 року, що містить інформацію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджень;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.07.2025 року;

-рапортом працівника патрульної поліції Вячеслава Рябоконь від 26.07.2025 року;

-повідомленнями від 28.07.2025 року, про запрошення до УПП в Одеської області Олло-Грінберг ОСОБА_3 на 05.08.2025 року та 14.08.2025 року.

Також, з наданого Управлінням відео 2025-08-14-09-55-34 судом встановлено, що керуючи автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 , особа, яка керувала вказаним вище транспортним засобом, здійснюючи паркування, рухаючись заднім ходом, допустила ДТП із автомобілем, який був розташований позаду. На 47 секунді відео особа вийша з авто, глянувши на задню частину власного авто та передню частину авто, яке було розміщено позаду та яке було об`єктом ДТП. В подальшому, особа, яка вчинила ДТП, місце ДТП залишила.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази належними, допустимими, достовірними, і в своїй сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначених адміністративних правопорушень є доведеною.

Відповідно до п. п. 10.9 ПДР України, відповідного до якого зазначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; а відповідно до п. 2.10 а ПДР у разі причетності до дорожньо транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, не оскаржуються нею, а тому вказують на наявність в діях останньої адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. При цьому, доводи ОСОБА_1 зазначені нею у низці поданих до суду заяв не приймаються судом до уваги як належні, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь її вини, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті, яка передбачає стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене вище та за правилами ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Водночас, враховуючи те, що ОСОБА_1 відповідно до наданої нею суду довідки до акта огляду МСЕК є особою з ІІ групою інвалідності, судовий збір у розмірі 605,60 грн. з такої особи стягнення не потребує.

На підставі викладеного та керуючись ст.33, 40-1, 122-4, 124, 250-252,268, 280, 283, 284 КУпАП, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

(Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО): 899998, Номер рахунку:UA0015001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу становить 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Н.О. Шевчук