Справа №587/4095/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/833/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вакули В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вакули В.М. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 20 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 20 травня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 28.10.2024 року близько 23-28 години в с. Н.Сироватка по вул. Сумська Сумського району Сумської області, керував автомобілем Ніссан Екстрейл д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6820 Драгер, проба позитивна, результат склав 0,79 проміле, чим ОСОБА_1 порушив п 2.9А Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Вакула В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 20 травня 2025 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння.

Зазначав, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Стверджував, що матеріали справи не містять підтвердження сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку.

Вказував, що ОСОБА_1 продував в «Драгері» один і той же тест два рази, що є порушенням Інструкції по експлуатації Драгер 6820.

Зазначав, що останнє калібрування приладу Драгер, за допомогою якого 28.10.2024 року проводився огляд ОСОБА_1 було здійснено 18.04.2024 року, тобто з моменту останнього калібрування пройшло більше 6 місяців, тому результати такого огляду не є належним доказом вини останнього.

Звертав увагу суду на те, що відразу після проведення огляду на місці за допомогою алкотестеру ОСОБА_1 чітко висловив свою незгоду з результатом огляду, але поліцейський проігнорував дану незгоду та склав протокол не запропонувавши водію провести огляд у найближчому закладі охорони здоров`я.

Вказував, що після огляду на стан сп`яніння поліцейський не надав водію копію Акту огляду та копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вакулу В.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 161255 від 28.10.2024 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с.1),

- рапортом, в якому зазначено факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2)

- висновком приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 0,79 проміле (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння складають, 0,79 проміле, з результатом ОСОБА_1 згоден (а.с. 4);

- відеозаписом, з якого вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов вказаний огляд, результат 0,79 проміле, з результатом водій спочатку не погодився, а після того, як поліцейські запропонували йому проїхати в медичний заклад для проходження огляду там, погодився, після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та відсторонено від подальшого керування.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта, про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. У апеляційного суду відсутні підстави не довіряти діям поліцейських щодо виявлення ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Що стосується вимог апелянта щодо не надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то апеляційний суд зазначає наступне. Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року. Згідно п.5 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тому надання даних документів не є обов`язковою умовою. Доказів того, що ОСОБА_1 такі документи просив у поліцейського матеріали не містять, та апелянтом в ході розгляду справи не надано.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 продував в «Драгері» один і той же тест два рази, що є порушенням Інструкції по експлуатації Драгер 6820, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Відповідно до технічних характеристик газоаналізатора «Драгер», прилад розпочинає свою роботу з контрольного забору повітря, і результат такого вказаний у роздруківці, без цього контрольного забору використання приладу буде неможливим. А тому, щоб налаштувати прилад на роботу, необхідно вставити мундштук, провести контрольний забір повітря, а потім прилад з трубкою передати водію для продування, як було і зроблено. У режимі продування через мундштук газоаналізатор автоматично контролює тривалість видиху і витрату повітря відповідно до заводських налаштувань. Зразок проби повітря для аналізу забирається в кінці видиху з області легень найбільш насичених парами етанолу, а тому, доводи апелянта про те, що він тричі продував один і той самий мундштук саме з цих підстав отриманий результат продування був позитивним, є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що останнє калібрування приладу Драгер, за допомогою якого 28.10.2024 року проводився огляд ОСОБА_1 було здійснено 18.04.2024 року, тобто з моменту останнього калібрування пройшло більше 6 місяців, тому результати такого огляду не є належним доказом вини останнього, то їх апеляційний суд визнає необґрунтованими та зазначає наступне.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор "Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

У матеріалах справи міститься роздруківка газоаналізатора приладу "Drager "Alcotest 6820", з якої вбачається, що останнє калібрування було 18.04.2024 року.

Отже, оскільки останнє калібрування даного приладу "Drager "Alcotest 6820" було проведено 18.04.2024 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Твердження апелянта про те, що відразу після проведення огляду на масці за допомогою алкотестеру ОСОБА_1 чітко висловив свою незгоду з результатом огляду, але поліцейський проігнорував дану незгоду та склав протокол не запропонувавши водію провести огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що після проходження огляду, на запитання поліцейського чи погоджується ОСОБА_1 з результатом, останній киває головою, що не погоджується, після чого йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів: «Добре, виписуйте штраф», тобто погодився.

Доводи апелянта про те, що після огляду на стан сп`яніння поліцейський не надав водію копію Акту огляду та копію протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки вони спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що після оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписує протокол та інші документи та йому вручають їх копії.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 20 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вакули В.М. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.