ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3005/25 Головуючий суддя І інстанції Якішина О. М.
Провадження № 33/818/1389/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі: захисника Гречухи К.Л. при секретарі Шевченко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Савченка В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 17 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

14.04.2025 року о 07 год. 42 хв. за адресою: с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер 6820 AR №60472 та в медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, буд.18 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Савченко В.А. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

Посилається на те, що матеріали справи, в тому числі відеозапис, не підтверджують того факту, що посадовою особою органу поліції при складанні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Таким чином, посадовою особою порушений порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема вимоги ст.256 КУпАП. А тому протокол не може вважатись належним та допустимим доказом. Також з наявного відеозапису в матеріалах справи вбачається, що поліцейський неодноразово залишає бодікамеру в службовому автомобілі та спілкується з ОСОБА_1 .

За поясненням ОСОБА_1 , поліцейський під час таких спілкувань здійснював на нього тиск, погрожував викликом ВСП на місце пригоди, провокував та прямо вказував про необхідність відмови від огляду, щоб не було проблем. Запевняли, що в нього не буде жодних проблем з відповідальністю якщо він відмовиться, бо він військовий. Також з наявного відеозапису, а саме о 07 год. 48 хв.. ОСОБА_1 питає у поліцейською, що йому буде, штраф?

На вказане питання поліцейських ствердно відповідає, що йому нічого не буде та він все розкаже пізніше.

Таким чином поліцейський вказаною відповідь свідомо та беззаперечно ввів в оману ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду.

В подальшому поліцейський так і не роз`яснив ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, взагалі не повідомив особу з його правами. Таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції у розумінні ЄСПЛ, тобто схиляння суб`єкта до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування. Зміст протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та доданого до нього відеозапису, свідчить про те, що ОСОБА_1 не відомо з яких причин було зупинено. Крім того, матеріали справи не містять акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, наступне направлення водія для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу без виконання первісної вимоги про здійснення огляду на місці зупинки є незаконним та не відповідає положенням Інструкції, а відтутність у матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння на місці додатково свідчить про незаконність прийнятої судом постанови.

Також вказує, що - оскільки ОСОБА_1 має особливий правовий статус військовослужбовця, до нього не поширюються положення Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103, а матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції відповідно до ст. 2266-1 КУпАП Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, шо ними було виявлено нібито водія - військовослужбовця ЗСУ, у якого нібито були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відтак «огляд» особи було проведено з порушенням, оскільки здійснено неналежним суб`єктом.

Також вважає, що працівники поліції маючи діяти у відповідності до положень норм законодавства взагалі не мали права вимагати у ОСОБА_1 вчинення будь-яких дій (проходження огляду на стан спяніння), оскільки останній не допускав жодних порушень Правил дорожнього руху, та не давав інших передбачених законом підстав для його зупинки.

Також захисником подано клопотання про зупинення провадження у справі через перебування ОСОБА_1 на військовій службі а у разі відмови у задовленні клопотання відкласти розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

ЗавданнямКУпАПє охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття1 КУпАП).

Частиною 1 статті268 КУпАПсправа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976 року, №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987 року, № 9912/82) тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Разом з тим у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та при вирішенні питання про зупинення провадження керуватися статтею335 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 335 КПК Україниу разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Указ Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 року у справі № 11- 398сап20).

При цьому серед завдань кримінального провадження, окреслених у статті 2 КПК України, законодавець визначив такі, як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою (частина перша статті 405КПК). Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (стаття 318КПК). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (частина перша статті 28КПК).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на значення гарантій розумного строку щодо кримінального провадження, згідно з якими: обвинувачений, якщо не скоював карного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань з розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією. Зокрема, обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю, і що положення статті 6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 18 рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»/Wemhoff v. Federal Republic of Germany від 27.06.1968 р., заява № 2122/64; п. 5 рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії»/ Stogmuller v. Austria від 10.11.1969 р., заява № 1602/62; п. 58 рішення у справі «H. проти Франції»/H. v. France від 24.10.1989 р., заява № 10073/82;п. 71рішення у справі «Іванов проти України» від 07.12.2006 р., заява № 15007/02).

Враховуючи вищезазначені приписи, апеляційний суд приходить до висновку, що зупинення провадження у справі призведе до тривалого перебування ОСОБА_1 у стані невизначеності щодо своєї долі, що не відповідає завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім цього, провівши системний аналіз зазначених норм закону, апеляційний суд враховує, що ключовим при вирішенні питання зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій участині 1 статті 335КПК, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні.

Неможливість брати участь у судовому засіданні під час судового провадження має бути пов`язана з незалежними від волі особи, яка притягується до відповідальності, обставинами.

Саме такого підходу стосовно підстав зупинення судового провадження дотримується й Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалу від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, де колегія суддів зазначила, що: (1) зупинення провадження по справі є тимчасовою перервою в провадженні, викликаною наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд; (2) для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Приймаючи рішення про доцільність зупинення провадження, апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Захист інтересів ОСОБА_1 здійснюється професійним адвокатом Гречухою (Петренко) К.Л., яка є фахівцем в галузі права.

За таких обставин, зазначенні в обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі доводи, апеляційний суд вважає такими, що не можуть бути підставами для його задоволення.

Заслухавши пояснення захисника Гречухи К.Л. в інтересах ОСОБА_1 яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.

Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджують матеріали справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 912460 від 14.04.2025 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ХОР «ОКНЛ» від 14.04.2025, в якому зазначено про те, що від проведення огляду ОСОБА_1 відмовився;

- довідкою Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.12.2006 року. Одночасно зазначається про те, що посвідчення водія було вилучено на підставі ст. 265-1 КУпАП та зберігається у ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області;

- рапортом інспектора СРПП О.Середи, згідно якого, ним під час несення служби за адресою: с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21, був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та відносно нього було складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких він зазначає про те, що 14.04.2025 року о 07 год. 42 хв. за адресою: Харківська область, с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21 він був залучений працівниками поліції в якості свідка, для фіксування факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_1 відмовився;

- письмовими проясненнями ОСОБА_3 , в яких він зазначає про те, що 14.04.2025 року о 07 год. 42 хв. за адресою: Харківська область, с.Циркуни, вул.Соборна, буд.21 він був залучений працівниками поліції в якості свідка, для фіксування факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер 6820 та у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_1 відмовився.

- довідкою ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області з якої вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.12.2006 року. Посвідчення водія вилучено та зберігається у ВП №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області;

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6820 AR № 60472 та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ.

Зазначені докази є належними та допустимими і такими , що спростовують доводи апеляційної скарги .

Зокрема, апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника на вчинення на ОСОБА_1 тиску з боку працівників поліції.

З наявних у справі матеріалів(відеозаписів), зафіксована на ньому поведінка ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції не підтверджує будь-якого тиску або погроз на його адресу.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції.

Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не надано.

Також є безпідставними посилання захисника на положення ст. 266-1 КУпАП, зважаючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ.

Так відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 266-1 КУпАП передбачено огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця - водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця - пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

У даному випадку ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, тобто маючи спеціальний статус - водія, підлягає огляду відповідно до положень ст.266 КУпАП, оскільки положення ст. 266-1 КУпАП не регламентують процедуру проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння особами, які керують транспортними засобами.

Отже, огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування ОСОБА_1 у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисту, що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.

Доводи захисника, що інспектор поліції не повідомив ОСОБА_1 про підстави та причини його зупинки, є такими, що не впливають на вчинення ним адміністративного правопорушення та доведеності вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 10 Порядку № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби.

На підставі викладеного, в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Таким чмном апеляційний суд вважає, що всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Отже ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовившись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Також апеляційний суд зазначає, що с, зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25)

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Покарання призначено судом першої інстанції ОСОБА_1 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Савченка В.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 17 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя