Справа №585/2472/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євтюшенкова В. І.
Номер провадження 33/816/451/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , водій ФОП « ОСОБА_2 »

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 26.05. 2024 о 23 год. 02 хв. в м. Ромни по вул. П. Калнишевського, керував автомобілем Volksvagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, освідування пройшов на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» 6820», результат 1,21 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2024 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що він не є водієм транспортного засобу, а є особою, яка перебувала в легковому автомобілі, двигун в якому не працював.

Вважав, що відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи, долучено до справи з грубими порушеннями процесуальних норм, оскільки не відомо, на який саме технічний засіб працівники поліції здійснювали відеозапис.

На думку апелянта при винесенні постанови суд першої інстанції послався тільки на неналежні та недопустимі докази, а саме:

- Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 779168, в якому не вказані докази, які до нього додаються;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не містить ні дати, ні часу, ні місця його складання, ні номеру алкотестера, яким проводилось освідування, як і не вказані свідки, участь яких, на думку апелянта, є обов`язковою;

- До протоколу про адміністративне правопорушення не додано і показники спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер 6820», згідно роздруківки з якого температура повітря при якому відбиралась проба зазначена +23, коли температура в м.Ромни о 23:00 26 травня 2024 року була близько +3 - +5 градусів Цельсію.

- Рапорт, який містить інформацію про те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення в м. Ромни по вул. Калнишевського о 23 год 25 хв 26 травня 2024, оскільки керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Вказана інформація не відповідає фабулі протоколу серії ААД № 779167 від 26 травня 2024 року складеного відносно нього;

- Компакт-диск з відеозаписом з невідомого технічного засобу.

Вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 03 жовтня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Цимбал В.І., не з`явились. Від захисника надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, що не суперечить вищезазначеним вимогам Закону та узгоджується з вимогами частини 6 ст.294 КУпАП. Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №779168 від 26.05.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить усі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 2);

- результатом тестування аналізатора Alcotest Drager 6820, результат 1,21 ‰ (а.с.3),

- Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4),

- відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився та повідомив, що пив пиво, після чого ОСОБА_1 проходить огляд, результат 1, 21 проміле, ще раз підтверджує, що пив пиво, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що він не є водієм транспортного засобу, а є особою, яка перебувала в легковому автомобілі, двигун в якому не працював, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Крім цього з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не заперечував, що був за кермом автомобіля.

Твердження апелянта про те, що відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи, долучено до справи з грубими порушеннями процесуальних норм, оскільки не відомо, на який саме технічний засіб працівники поліції здійснювали відеозапис, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 779168 є недопустимим доказом, оскільки в ньому не вказані докази, які до нього додаються, то апеляційний суд вважати їх обґрунтованими не може, оскільки його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, також протокол містить усі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не містить ні дати, ні часу, ні місця його складання, ні номеру алкотестера, яким проводилось освідування, як і не вказані свідки, участь яких, на думку апелянта, є обов`язковою, апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки з вказаного акту вбачається, що він повністю відповідає Додатку 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 Розділу ІІ).

Доводи апелянта про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано і показники спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер 6820», згідно роздруківки з якого температура повітря при якому відбиралась проба зазначена +23, коли температура в м.Ромни о 23:00 26 травня 2024 року була близько +3 - +5 градусів Цельсію, апеляційний суд вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747і становить 01 р.

Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора Драгер Алкотест 7510, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку (а.с. 14). Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими.

При цьому апеляційний суд вважає, що прилад "Драгер" не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність.

Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510», визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від -40 до +70С° при відносній вологості 10-100 % без конденсації, атмосферний тиск 600-1400 гПа (а.с. 25).

При вимірюванні приладом "Drager Alkotest 7510 він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесеним назовні. В той же час, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в межах температури навколишнього середовища при експлуатації даного приладу.

З вищенаведеного слідує, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився придатним газоаналізатором.

Доводи апелянта про те, що рапорт, який містить інформацію про те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення в м. Ромни по вул. Калнишевського о 23 год 25 хв 26 травня 2024, оскільки керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, вказана інформація не відповідає фабулі протоколу серії ААД № 779167 від 26 травня 2024 року складеного відносно нього, не є належним та допустимим доказом, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вказаний рапорт не був визнаний доказом у справі.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було. Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.