Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/3492/25

Провадження № 33/4815/840/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

з участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Панчелюги Катерини Миколаївни,

представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Беляновського Р.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Панчелюги Катерини Миколаївни на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Панчелюга К. М. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом зазначені фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, які не відповідають дійсності. Зазначає, що у протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 допустив наїзд на дорожнє огородження (відбійник), внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та власнику завдано матеріальні збитки, відбійник пошкоджень не отримав, чим порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 ПДР. Однак суд безпідставно в основу оскаржуваної постанови в частині, що стосується суті вчиненого правопорушення, поклав свідчення водія ОСОБА_2 . Також поліцейськими відносно водія ОСОБА_2 було складено протокол серії ЕПР1 №387152 від 10.07.2025 року за порушення вимог п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР, у якому зазначено, що водій ОСОБА_2 здійснила наїзд на транспортний засіб «ВАЗ 21091» н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та власникам завдано матеріальні збитки. Зазначає, що після повної зупинки автомобіля ОСОБА_1 , орієнтовно через 10 секунд, він відчув сильний удар у задню ліву частину автомобіля, коли він вийшов, то побачив, що у його зупинений транспортний засіб здійснив наїзд автомобіль «DACIA LOGAN», н.з. НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 . Під час розмови із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 особисто визнала, що не встигла здійснити зупинку, оскільки не зреагувала на ситуацію вчасно через недотримання безпечної дистанції та рух із надмірною швидкістю. Наголошує, що автомобіль ОСОБА_1 після контакту з відбійником повністю зупинився і залишався нерухомим до моменту зіткнення. Лише після сильного удару автомобіля ОСОБА_2 транспортний засіб ОСОБА_1 розвернуло, що підтверджується механічними пошкодженнями та розташуванням транспортних засобів після ДТП. Стверджує, що жодного заносу автомобіля ОСОБА_1 внаслідок наїзду на відбійник не було. Розворот автомобіля «ВАЗ 21091» стався виключно внаслідок сильного удару автомобіля «DACIA LOGAN», н.з. НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 у задню частину вже зупиненого після контакту з відбійником автомобіляОСОБА_1 . Таким чином, розворот автомобіля «ВАЗ 21091» є наслідком удару, завданого ОСОБА_2 , а не результатом контакту з відбійником. Зіткнення з автомобілемDACIA LOGAN» було окремою, наступною подією, спричиненою виключно порушенням ПДР з боку водія ОСОБА_2 . Побачивши перед собою зупинений автомобіль ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не змогла вчасно зреагувати та здійснити зупинку, через що сталося зіткнення. Місцевий суд помилково об`єднав дві різні події в одну, невірно встановивши механізм ДТП. Суд безпідставно не взяв до уваги протокол складений відносно ОСОБА_1 , який фіксував лише факт наїзду на відбійник. Суд необґрунтовано надав перевагу поясненням водія ОСОБА_2 , яка є зацікавленою стороною, оскільки намагається уникнути відповідальності за вчинене нею ДТП. Також вказує, що оскаржувана постанова винесена 12.08.2025 року, однак її текст надійшов у підсистему «Електронний суд» захиснику ОСОБА_1 адвокату Панчелюзі К. М. лише - 10.09.2025 року, що підтверджується відповідними даними з електронного кабінету. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, змінити оскаржувану постанову суду. Виключити з мотивувальної частини постанови висновок суду про те, що внаслідок наїзду на дорожнє огородження (відбійник) «відбувся занос правої частини автомобіля та в подальшому зіткнення з автомобілем «DACIA LOGAN», н.з. НОМЕР_2 ». Встановити, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , полягало виключно у порушенні п. 13.1 ПДР, що виразилось у наїзді на дорожнє огородження (відбійник), внаслідок чого механічні пошкодження отримав лише автомобіль «ВАЗ 21091».

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 12.08.2025 року, апеляційна скарга подана 19.09.2025 року (через систему «Електронний суд»), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. У справі відсутні відомості про направлення судом першої інстанції копії постанови ОСОБА_1 , а також відомості про отримання останнім її копії. Скаржник стверджує, що текст постанови надійшов у підсистему «Електронний суд» захиснику ОСОБА_1 адвокату Панчелюзі К. М. лише - 10.09.2025 року.

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 387116 від 10.07.2025 року водій ОСОБА_1 цього дня о 09 год. 25 хв. траса А/Д М-06 Київ - Чоп 339 км., поблизу н.п. Рівне, керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21091", н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно вчасно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на дорожнє огородження (відбійник). Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та власнику завдано матеріальні збитки, відбійник пошкоджень не отримав. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При складанні протоколу, ОСОБА_1 надав письмові поясненння по суті порушення, які додано на окремому аркуші (а.с. 3).Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано.

Матеріали справи містять схему місця ДТП, яка сталася 10.07.2025 року о 09 год. 25 хв. А/Д М-06 Київ - Чоп 339 км+140м., (транспортна розв`язка виїзду Рівне-Київ), яку складено у зв`язку із наїздом на перешкоду та наїздом на транспортний засіб, що стоїть. Кількість учасників ДТП: водіїв 2, транспортних засобів - 2. Схема місця ДТП підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і жодних зауважень щодо викладених обставин водіями не зазначено (а.с. 2).

Також в матеріалах справи містяться: письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 10.07.2025р. (а.с. 3, 4), копія постанови серії ЕНА№5186376 від 10.07.2025р. (а.с. 5).

Відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно встановлені обставини справи і з мотивувальної частини постанови підлягає виключення висновок суду, що внаслідок наїзду на дорожнє огородження (відбійник) відбувся занос правої частини автомобіля та в подальшому зіткнення з автомобілем «DACIA LOGAN», н.з. НОМЕР_2 не заслуговують на увагу, оскільки зазначене суд встановив з наявних у матеріалах справи доказів. У схемі ДПТ, яку підписали і водій автомобіля "ВАЗ 21091", н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 і водій автомобіля DACIA LOGAN, н.з. НОМЕР_2 », ОСОБА_2 , вбачається, що зіткнення автомобіля "ВАЗ 21091" з відбійником та в подальшому зіткнення цього автомобіля з DACIA LOGAN було однією дорожньо-транспортною пригодою.

Обгрунтовання апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції і апеляційний суд не вбачає підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Панчелюзі Катерині Миколаївні строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Панчелюги Катерини Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.