Справа № 646/9947/25
Провадження № 3/646/2786/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Мариніва А.В.

У С Т А Н О В И В :

21 вересня 2025 року о 23 год 05 хв ОСОБА_1 по вулиці Тернопільській, 8, у місті Харкові керував електросамокатом LIKE BIKE ONE з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчила сукупність ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні захисник просив провадження у справі закрити, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, адже він керував електросамокатом, який не є механічним транспортним засобом, має незначну потужність двигуна.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями п.2.5 цих же Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом шостим вищезазначеного Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ЕПР № 461089 встановлено, що поліцейськими встановлена наявність сукупності вищевказаних ознак сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Належить врахувати, що в диспозиції статті 130 КУпАП зазначено, що відповідальність настає у особи, яка керує саме транспортним засобом.

Будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

У постанові Верховного Суду по справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 зазначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката, як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Враховуючи наведене, а також оцінюючи положення п. 1.10 ПДР України, поза розумним сумнівом, вбачається, що електросамокат є пристроєм саме для перевезення людей, тобто відноситься до категорії транспортний засіб.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував електросамокатом, який є транспортним засобом, а тому такі твердження захисника про те, що той не є суб`єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 отримував водійське посвідчення.

Наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія свідчить про те, що останній знає Правила дорожнього руху України, оскільки умовою отримання такого посвідчення є складання обов`язкового іспиту на знання цих Правил.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 , знаючи ПДР України, в тому числі п. 2.5, умисно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки, а також в закладі охорони здоров`я, тобто свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, та приймаючи до уваги безальтернативність розміру штрафу, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.М.Демченко