Провадження № 3/201/3604/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Денисенко С.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, Шипіла Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з УПП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого головним інженером ТОВ «АСТА БУД ГРУП», директором ТОВ «ПІВДЕННО-СХІДНА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 26 серпня 2025 року об 11 годині 43 хвилини, керуючи автомобілем «Ауді Е Трон», д.н.з. НОМЕР_1 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди, з місця якої поїхав, до поліції не повідомив та був встановлений працівниками поліції під час проведення розшукових заходів, порушивши п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що автомобіль «АудіЕ Трон», д.н.з. НОМЕР_1 , належить його дружині, яким він керував 26 серпня 2025 року, разом з ним в салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні їхав його колега ОСОБА_3 . Об 11 годині 42 хвилини він рухався на вказаному автомобілі по праві смузі по вул. Вернадського від парку Шевченка в бік вул. Яворницького. На перехресті з вул. Крутогірний узвіз, 2, назустріч з вул. Вернадського їхав автомобіль «Тойота Прадо», який повертаючи наліво, зупинився щоб пропустити пішоходів, а за ним вже повертала наступна машина. Надалі ОСОБА_1 зробив маневр щоб об`їхати автомобіль «Тойота Прадо» і проїхати прямо. Проїхавши повз автомобілі та нічого не відчувши і не помітивши, він поїхав далі, припаркувався біля вул. Шевченка, 18, пішов працювати, але вже близько 17 години 00 хвилин йому зателефонувала дружина і повідомила, що з нею зв`язались представники потерпілого. ОСОБА_1 зазначив, що умислу покидати місця події ДТП в нього не було, оскільки він має страховку, яка б відшкодувала всі збитки, проте, як тільки з ним зв`язались представники потерпілого він відшкодував потерпілому завдану ним матеріальну шкоду в повному обсязі. Також додав, що на автомобілі «АудіЕ Трон», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував, була невелика подряпина на арці заднього правого колеса, автомобіль «Тойота Прадо» теж отримав незначну подряпину на бампері.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що під час дорожньо-транспортної події він сидів позаду праворуч від водія ОСОБА_1 , користувався мобільним телефоном, зазначив, що коли вони об`їхали джип він нічого не відчув, поїхали далі, ніхто не сигналив, лише ввечері він дізнався що автомобіль ОСОБА_1 зачепив джип.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Шипіло Д.О.в судовому засіданні зазначив, що працівниками поліції не були відібрані пояснення свідків, що унеможливлює встановлення всіх об`єктивних обставин справи, умислу покидати місце дорожньо-транспортної події в ОСОБА_1 не було, тож і склад адміністративного правопорушення відсутній. Просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів, наданих особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення, не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Натомість, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , надані ними у судовому засіданні, свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та уникнення ним відповідальності, а матеріали справи не містять доказів на спростування цих пояснень.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що до суду особою, яка склала протокол, надано лише сам протокол без жодних доказів на підтвердження вини особи, відносно якої складено протокол.

При цьому, на виконання постанови суду від 11 вересня 2025 року про повернення матеріалів справи до УПП в Дніпропетровській області для дооформлення у зв`язку з відсутністю у справі доказів, вказаних в описі до протоколу, заступником начальника ДПП УПП в Дніпропетровській області Олександром Хорольським матеріали справи повернуті із зазначенням, що всі докази долучені до матеріалів адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Отже, суд не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 122-4 КУпАП і, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя О.С. Конопленко