РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

290/922/25

3/290/561/25

06 жовтня 2025 рокуселище Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Шакалов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції № 1 Головного Управління поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично проживає адреса: АДРЕСА_1 , та зареєстрований, АДРЕСА_2

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Мотивувальна частина

1. Рух справи та позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

1.1. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, надійшла до суду 15 серпня 2025 року і цього ж дня була розподілена головуючому судді Шакалову А.В.

1.2. Розгляд справи призначено на 2 вересня 2025 року та 6 жовтня 2025 року. Особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , належним чином повідомлено шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації.

1.3. Суд вирішив проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі особи у справах цієї категорії.

1.4. Суд здійснив усі необхідні заходи для дотримання права особи на захист.

1.5. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що сторона, задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися перебігом провадження, добросовісно користуватися наданими процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

1.6. У п. 41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) ЄСПЛ зазначив, що сторони мають у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

1.7. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків…» наголошено, що недотримання строків розгляду справ порушує право на судовий захист (ст. 55 Конституції України) та негативно впливає на ефективність правосуддя.

2. Формулювання обставин, які визнані суддею недоведеними за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

2.1. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 416375 від 8 серпня 2025 року, о 14:10 у на автодорозі Романів-Садки ОСОБА_1 керував ТЗ марки ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 ,не маючи посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року чим порушено п. 2.1.а ПДР, за, що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

3.1. Суд не погоджується, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбачено ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме суд вбачає відсутність повторності.

3.2. Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

3.3. Приписи КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, відповідно до закону.

3.4. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

3.5. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

3.6. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

3.7. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

3.8. Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

3.9. Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху (надалі по тексту ПДР) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

3.10. Згідно з п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

3.11. Пунктом 2.1 «а» ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

3.12. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

3.13. Відповідно до ч. 9-10 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

3.14. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

3.15. Отже, особа, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не має права керувати транспортними засобами протягом строку позбавлення такого права.

3.16 Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.17. Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

3.18. Таким чином, частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

3.19. Об`єктом правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

3.20. Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

3.21. Суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП є особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, згідно зі ст. 12 КУпАП.

3.22. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

3.23 Поняття повторності розкрито в пункті 2 частини 1 статті 35 КУпАП повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

3.24. Згідно із п. 3 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395 повторність правопорушення повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

3.25. Відповідно до п. 4, 5 розділу VII вказаної інструкції, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

3.26. Проте, у матеріалах справи відсутня довідка про наявність повторності.

3.27. Суд самостійно перевірив наявність постанов за ст. 126 КУпАП в ЄДРСР проте, таких постанов встановити не вдалось.

4. Висновки суду.

4.1. За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

4.2. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності є законом.

4.3. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

4.4.При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

4.5. Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №409096 дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані вчинене повторно протягом року.

4.6. Водночас в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вже притягувався до відповідальності за ст. 126 КУпАП.

4.7. Відповідно, суд дійшов висновку, що зібрані докази не можуть вважатися належним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

4.8. Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст. 62 Конституції України).

4.9. Враховуючи викладене, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

4.10. Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

При ухваленні постанови суд керувався ст. 283-284, 287 КУпАП,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1. Рішення судді.

1.1. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

2.1.Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

2.2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ