Дата документу 17.10.2025
Справа № 334/5751/25
Провадження № 3/334/2117/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яккий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 о 16 годині 13 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Айвазовського, біля буд.53 в місті Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MINI Cooper Countryman д.н.з. НОМЕР_2 явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» та у медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.

Таким чином ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином.

Водночас суд враховує, що ОСОБА_1 був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також про те, що розгляд адміністративної справи буде відбуватись у Дніпровському районному суді міста Запоріжжя.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04.10.2001р. у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Виходячи з розумності строків розгляду справи про адміністративні правопорушення, забезпечуючи своєчасність судового провадження, беручи до уваги, що відповідно до ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, під час судового розгляду не є обов`язковою, а також те, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про знаходження справи в суді, призначення судового розгляду, клопотання про відкладання розгляду справи не подавав, в судовому розгляді участь приймав його захисник адвокат Штенгелов О.В., суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

Адвокат Штенгелов О.В. в ході судового розгляду просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, крім того до медичного закладу його ніхто не возив і проведення огляду в медичному закладі не пропонував. Згідно матеріалів відеозапису, що перебуває в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6820», після чого співробітник поліції дістав зі службового транспортного засобу спеціальний технічний прилад для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Однак, співробітник поліції, не дочекавшись проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , вилучив у нього спеціальний технічний прилад та поклав його у спеціальну валізу. За таких умов, матеріали справи про адміністративне правопорушення спростовують відомості протоколу про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Сам протокол про адміністративне правопорушення не містить в собі відомостей про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу, що виключає адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП. Також, наголошував, що згідно відеозапису, 07.07.2025 року 16 годині 29 хвилин співробітник поліції Бєлан О.В. повідомив ОСОБА_1 , що відносно останнього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, а саме - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та оголосив останньому, зміст протоколу про адміністративне правопорушення саме за ч.2 ст.130 КУпАП. При цьому, до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя співробітниками УПП в Запорізькій області ДПП скерований протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384285 від 07.07.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384285 від 07.07.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП на місці зупинки ОСОБА_1 07.07.2025 року співробітниками поліції не складався. За таких умов, вказаний протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Також захисником подано письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та клопотання про долучення доказів.

Суд, вислухавши доводи адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, п. 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки 07.07.2025 о 16 годині 13 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Айвазовського, біля буд.53 в місті Запоріжжі керував транспортним засобом MINI Cooper Countryman д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» та у медичному закладі, відмовився.

Вказані обставини та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384285 від 07.07.2025, який складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений. В протоколі, крім іншого, зазначено про відеофіксацію поліцейським подій на боді-камеру;

При цьому, доводи сторони захисту про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу, суд оцінює критично, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення міститься підпис особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, зауваження щодо порядку складання чи вручення протоколу відсутні. З заявами про те, що в протоколі міститься підпис іншої особи, а не ОСОБА_1 , ані захисник, ані сам ОСОБА_1 не звертались. Долучена копія протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , складена за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутності оригіналу, не може бути розцінена судом як підстава недопустимості протоколу, який надійшов на розгляд суду. Разом з тим, суд звертає увагу, що з заявами про неправомірні дії співробітників поліції ОСОБА_1 та його захисник також не звертались.

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. від проходження огляду відмовився на місці зупинки транспортного засобу;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовані події, які відбувались за участю ОСОБА_1 07.07.2025, зокрема, зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції (час запису 16:14:17 16:14:50), виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі (час запису 16:17:17-16:18:55). При цьому, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодившись на проходження такого огляду, підійшов зі співробітником поліції до автомобіля патрульної поліції, в його присутності було відкрито кофр зі спеціальним технічним приладом «Alcotest Drager 6820» та запропоновано обрати одноразовий мундштук для проходження огляду. Після приведення спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» до готовності поліцейський пропонує цей прилад ОСОБА_1 (час запису 16:21:06), та в результаті розмови з поліцейськими ОСОБА_1 зазначає, що він «не бажає» проходити огляд (час запису 16:22:56-16:23:22). Про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 свідчить і його подальша поведінка під час складання відносно нього адміністративних матеріалів. Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність доказів відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає.

Суд вважає, що усі вищевказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 .

Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вказаних доказів у суду немає. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та причетність до нього ОСОБА_1 , суду не надано і судом не встановлено.

Також суд бере до уваги, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення день, час та місці підтверджується копією постанови серії ЕНА №5166644 від 07.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у зв`язку з тим, що він 07.07.2025 о 16 годині 13 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Айвазовського, біля буд.53 в місті Запоріжжі керував транспортним засобом MINI Cooper Countryman д.н.з. НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом..

Згідно п.1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 07.07.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його вину.

У зв`язку з наявністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення він підлягає адміністративний відповідальності.

При цьому, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч.1 ст.130 КУпАП ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, враховуючи, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке посягає на безпеку дорожнього руху та є грубим, вважає необхідним накласти на нього стягнення за вказане правопорушення в межах санкції за ч.1ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн. з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 1 рік.

Зазначене покарання є єдиним та безальтернативним адміністративним стягненням, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.33, 36, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. на користь держави з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати штрафу у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії постанови, на підставі ст.308 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: Коломаренко К. А.