Дата документу 16.10.2025
Справа № 334/6696/25
Провадження № 3/334/2429/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліціїу відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі,

за ч.5 ст. 126, ч.5 ст.126, ч.2 ст. 130, 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2025 року о 10-00 годині в м. Запоріжжя, вул. Трансформаторників (Карла Маркса), 37, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, ВП№55412212, правопорушення вчинено повторно протягом року, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/1058/25 від 17.03.2025 року громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, 08 серпня 2025 року о 10-00 годині в м. Запоріжжя, вул. Трансформаторників (Карла Маркса), 37, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, порушення вчинено повторно протягом року. Постановою серії ЕНА №3880636 від 18.01.2025 року ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, 08 серпня 2025 року о 10-00 годині в м. Запоріжжя, вул. Трансформаторників (Карла Маркса), 37, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «Lanos», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 08.08.2025 року о 12-15 годині в м. Запоріжжя, вул. Трансформаторників, 37, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейського лейтенанта поліції Белан О.В., чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

16.10.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Луценко С.М. (діє на підставі Договору №б/н від 23.09.2025р.) надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП складено з порушенням ст. 256 КУпАП, оскільки протоколу відсутні посилання на те, що протокол складено на підставі пояснень свідка, відсутні відомості про свідків, ОСОБА_1 не роз`яснено його прав, додатки до протоколу складались без участі ОСОБА_1 .. При складанні акту огляду в графі «результат огляду» зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою», проте у вказаній графі повинно бути зазначено лише результат огляду «позитивний» або «негативний», при цьому другий примірник акту е складався та ОСОБА_1 не вручався, а факт складання акту огляду відсутній на відео. При цьому направлення на огляд до медичного закладу складається лише у разі незгоди водія з результатами огляду, оскільки в протоколу зазначено, що ОСОБА_1 відмовився проходили огляд, то не було підстав складати направлення на огляд до медичного закладу. Рапорт поліцейського суперечить доказам по справі, тому не може вважатися належним доказом. Так, згідно рапорту по прибуттю за викликом «Хуліганство» до поліції звернулась заявниця ОСОБА_2 , проте на відеозаписі ОСОБА_2 відсутня. Згідно рапорту, коли поліція зайшла на територію будинку, до них звернуся ОСОБА_3 , який повідомив що бачив як о 10-00 годині ОСОБА_1 сів за кермо, проте такі пояснення ОСОБА_4 відсутні за відео. Факт керування встановлено на підставі пояснень свідків.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи у Дніпровському районному суді м. Запоріжжя, в судове засідання не з`явився. Захисник ОСОБА_1 адвокат Луценко С.М.16.10.2025 року подав заяву, сформовану системі «Електронний суд» про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника, просять закрити провадження у справі з підстав, викладених в клопотання захисника.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1 "а" ПДР України).

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене особою повторно протягом року.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126, ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.5 ст. 126, ч.2 ст.130 КУпАП, ст. 173 підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №416168 від 08.08.2025, серії ЕПР1 №416180 від 08.08.2025 року, серії ЕПР1 №416152 від 08.08.2025 року;

- рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції О. Бєлан;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції А.Чумака;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 08.08.2025 року;

-актом огляду на стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду не проводився, у зв`язку з відмовою;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу КНП «ОКЗзНПД та СЗХ» ЗОР від 08.08.2025, згідно з яким огляд ОСОБА_1 не проводився, у зв`язку з відмовою водія проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме: ІТС «ІПНП», згідно якої ОСОБА_1 має повторність за статтею 130 КУпАП, а саме 17.03.2025 року постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1058/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме: ІТС «ІПНП», згідно якої ОСОБА_1 має повторність за статтею 126 КУпАП, а саме 17.03.2025 року постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1058/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3880636 від 18.01.2025 за ч.4 ст.126 КУпАП;

- рапортом реєстрації ЄО №28431 від 08.08.2025 року про систематичне невиконання рішення суду ОСОБА_1 ;

- наявним в матеріалах справи в опечатаному конверті оптичним носієм інформації DVD-диском, на якому міститься відеозапис спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 . Відповідно до вказаних відеоматеріалів встановлено факт керування транспортним засобом (час відео: 01:20-02:00; 04:37-04:45), що свою чергу спростовує доводи захичника про те, що факт керування встановлено зі слів свідків, а також згідно відеозапису встановлено чітку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння взагалі, тобто як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Щодо доводів захисника про відсутність зафіксованих на відеозаписі усних пояснень свідка ОСОБА_3 , які викладеним ним у письмових поясненнях та в рапорті поліцейського, суддя зауважує, що КУпАП не передбачено фіксування на відео процесу відібрання письмових пояснень у свідків.

Щодо доводів захисника про складання працівниками поліції акту огляду та направлення на огляд до медичного закладу з порушеннями, суд зазначає, що оформлення чи не оформлення направлення, як і акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, вже після того, як була зафіксована відмова особи від проходження такого огляду та складений протокол про адміністративне правопорушення за таку відмову жодним чином не впливає на законність притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При винесенні постанови суддею враховано, що факт вчинення адміністративних правопорушень та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які не були спростовані у суді.

Враховуючи обставини, викладені в протоколах, та докази, надані до адміністративних справ, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка обмежена у праві керування транспортними засобами та повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження винуватості громадянина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП суду надані докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №341780 від 08.08.2025 року, рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції О. Бєлан, рапорт інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції А.Чумака, письмові поясненнями свідка ОСОБА_3 від 08.08.2025 року.

Вказані докази докази узгоджуються з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №341780 від 08.08.2025 року.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та узгоджуються між собою, а тому суд бере їх до уваги.

Відповідно до статті 173 «Дрібне хуліганство» Кодексу України про адміністративні правопорушення дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії,що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.

Обов`язковою ознакою для кваліфікації дій особи, як «дрібне хуліганство» необхідна наявність такого обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу ст. 173 КУпАП як «громадське місце».

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та на вокзалів.

Як вбачається зі змісту протоколу подія на вулиці серед житлових будинків що є громадським місцем.

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, що зокрема підтвердив сам правопорушник в судовому засіданні, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в сторону працівника поліції.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що наведені вище докази, що містяться в матеріалах провадження,отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та допустимості.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 08.08.2025 року о 12-15 годині в м. Запоріжжя, вул. Трансформаторників, 37, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейського лейтенанта поліції Белан О.В., чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, під час судового розгляду справи не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на шість років, які за своїм видом і розміром будуть відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідними і достатніми для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу немає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належність ОСОБА_1 транспортного засобу «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 ,, який належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.36, ч.5 ст.126, ч.2 ст. 130, ст.ст.221, 283, п.1 ч.1 ст.284, ст.ст.285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на шість років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.