КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4909/2025
Справа № 940/1281/25
Головуючий в суді І інстанції Косович Т.П.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 жовтня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю секретаря судового засідання Діденка А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Кучерука Максима Васильовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Соколовського Валерія Леонідовича на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 23 червня 2025 року о 11:27 в м. Тетієві по вул. Соборна, 31 Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом Nexia д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту на алкоголь склав 0,77 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 , не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 10 вересня 2025 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Тетіївського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що суд виніс постанову необґрунтовано та з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення справи, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин та ненадання їм належної оцінки.

Наводив зміст мотивів, викладених у постанові суду першої інстанції, посилався на положення ст. 8, 19 Конституції України, ч. 5 ст. 266 КУпАП, згідно якої огляд особи на стан алкогольного сп`яніння. проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Вказував, що на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції не роз`яснив права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідності, передбачені ст. 268 КУпАП, тим самим порушивши право останнього на захист.

Працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 , що в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки він має право пройти такий огляд у лікаря нарколога у найближчому медичному закладі. Зафіксовану на відеозаписі відповідь на питання поліцейського, чи згоден ОСОБА_1 з результатами огляду «та а що, куди ж дінешся» суд безпідставно визнав згодою з результатами огляду. Однак з такими висновками суду не погоджувався, оскільки таке формулювання відповіді виключно підтверджує незнання особою своїх прав на проведення огляду у закладі охорони здоров`я. Дані доводи не узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, оскільки у разі незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я є обов`язком працівника поліції, а не правом особи, стосовно якої проведено огляд. Працівник поліції не роз`яснив, що у разі незгоди з результатами огляду ОСОБА_1 має право вимагати пройти огляд у закладі охорони здоров`я, натомість невірно трактував права, визначені КУпАП та інструкціями, що регулюють порядок огляду на стан сп`яніння.

Працівник поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, і такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2021 року в справі № 524/9827/16-а.

Вказував, що судом безпідставно відкинуто доводи сторони захисту, що під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки було використано непридатний до огляду технічний пристрій Drager Alcotest 6820, що полягає у використанні технічного пристрою, який не пройшов калібрування у строки, визначені заводом виробником.

У оскаржуваній постанові суд посилається на ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», однак судом у постанові вибірково враховано лише частину вказаної норми, а саме те, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, а вимоги щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби, судом безпідставно залишено поза увагою.

Тест Drager Alcotest 6820, наявний у матеріалах справи, проведений 23 червня 2025 року, останнє калібрування приладу здійснено 22 листопада 2024 року. Вимоги до експлуатації алкотестеру Drager Alcotest 6820, встановлені в інструкції до такого, що розміщена на офіційному сайті заводу-виробника цього приладу, копія якого з перекладом на державну мову приєднана до матеріалів справи. Підпунктом 7.1 п. 7 «Технічне обслуговування» та п. 10 «Технічні дані» цієї Інструкції визначено необхідність проведення калібрування алкотестера Drager Alcotest 6820, періодичністю кожні 6 місяців.

Таким чином, оскільки з моменту останнього калібрування Drager Alcotest 6820, за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, до моменту проведення працівником поліції його огляду, пройшло більше 6 місяців, то результати такого огляду не є належним доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже цей прилад не повинен був експлуатуватись, тому роздруківка з зафіксованими результатами огляду ОСОБА_1 не є допустимим доказом.

Оскільки при проведенні огляду на стан сп`яніння зафіксовано прилад Drager Alcotest 6820, з порушеним терміном калібрування, встановленим законом-виробником, ймовірно через що прилад фіксував помилкове значення вмісту алкоголю у повітрі, що видихалося ОСОБА_1 , то його результати є сумнівними.

Крім того, у зв`язку з порушенням прав ОСОБА_1 , що полягали у нероз`ясненні останньому права на проведення огляду у закладі охорони здоров`я за відсутності згоди з результатами огляду на місці зупинки, тому останній самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 самостійно звернувся до найближчого закладу охорони здоров`я, а саме до КПП «Тетіївська центральна лікарня» та в порядку самозвернення протягом двох годин з моменту виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння здав аналізи, за результатами лабораторного дослідження біологічного матеріалу ОСОБА_1 № 935 від 26 червня 2025 року, яке проведено в КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія», встановлено, що у крові, сечі не виявлено етанол.

Посилання суду в оскаржуваній постанові про те, що огляд, проведений з порушенням Інструкції в частині присутності поліцейського під час огляду є недійсним, вважав необґрунтованим. Посилався на ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП, вказував, що у конкретному випадку огляд проводився без участі поліцейських, що стало можливим виключно через бездіяльність останніх, що полягало у нероз`ясненні такого права. Проведення лабораторного дослідження сечі ОСОБА_1 у державній сертифікованій лабораторії є способом доведення перед судом відсутності стану сп`яніння та алкоголю в досліджуваному середовищі - сечі.

Враховуючи, що роз`яснення права на проведення огляду у медичному закладі ОСОБА_1 було надано адвокатом після складання протоколу, тому результати такого лабораторного дослідження повністю спростовують звинувачення у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння. Результати лабораторних досліджень є більш точними засобами виявлення стану алкогольного сп`яніння, ніж технічний засіб, який не пройшов повірку (калібрування) у строк, визначений виробником.

Вислухавши пояснення захисника Кучерука М.В. та ОСОБА_1 , які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Зазначених вимог закону у цій справі у повній мірі дотримано не було.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 370376 від 23 червня 2025 року, результатом тесту на алкоголь з приладу Drager Alcotest 6820, показник якого становить 0,77 проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також відеозапису вчиненого правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_1 своєї незгоди з результатом тесту на алкоголь не висловлював, погодившись з останнім, а саме на запитання поліцейського про згоду з результатом відповівши «та а шо, куди ж дінешся».

Між тим, вказаних доказів не достатньо для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене у вчинене у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Зі змісту ст. 254, 256 КУпАП випливає, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналогічні вимоги встановлені п. 4, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735).

Згідно п. 5 - 8 Порядку № 1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічно, згідно п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п. 10 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за змістом ст. 266 КУпАП, Порядку № 1103, Інструкції № 1452/735, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі керування транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння щодо особи, яка пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проходження особою такого огляду, а також фіксації згоди особи з результатами огляду, проведеного поліцейським, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї згоди чи викликати сумніви у її дійсності.

Лише після висловлення такої згоди і, таким чином, відсутності підстав для проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Переглянутий відеозапис події у якості запису, що надійшов до суду, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що на відеозаписі відображена процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, а саме газоаналізатора Drager Alcotest 6820. За наслідками проведеного огляду поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про результати огляду і запитує, чи погоджується останній з результатами огляду, на що ОСОБА_1 відповідає «так а шо, куди деваться».

При цьому на відеозаписі не відображено, чи пересвідчився поліцейський у наявності дійсної згоди ОСОБА_1 з результатами такого огляду, оскільки у випадку відсутності такої згоди поліцейський мав запропонувати проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, і направити ОСОБА_1 до цього закладу.

Натомість, із відповіді ОСОБА_1 «так а шо, куди деваться» не вбачається згоди з результатами огляду, а лише помилкова думка, що проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора є остаточним і неспростовним, та незнання ним порядку дій поліцейських, які у відповідності до ст. 266 КУпАП, Порядку № 1103, Інструкції № 1452/735 направляють водія, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, і неусвідомлення ОСОБА_1 того, що такі дії поліцейських є їх обов`язком.

Судом першої інстанції також не враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій проходити огляд у медичному закладі категорично відмовився, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції такий огляд взагалі пропонувався.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що роздрукований тест газоаналізатора Drager Alcotest 6820, наявний в матеріалах справи, з результатами огляду ОСОБА_1 , а також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічний засобів у графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 не підписані, що свідчить про відсутність його згоди з результатами такого огляду.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи зафіксовану незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду, суд першої інстанції не витлумачив сумніви щодо його винуватості на користь ОСОБА_1 , а натомість фактично перебрав на себе функції обвинувачення висновком про встановлення його винуватості.

Крім того, апеляційний суд враховує, що о 13:20 ОСОБА_1 самостійно звернувся до найближчого закладу охорони здоров`я, а саме до КПП «Тетіївська центральна лікарня», та в порядку самозвернення протягом двох годин з моменту виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння здав аналізи сечі. За результатами лабораторного дослідження біологічного матеріалу ОСОБА_1 № 935 від 26 червня 2025 року, яке проведено в КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія», встановлено, що у крові, сечі не виявлено етанол (а. с. 74 - 77).

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Соколовського Валерія Леонідовича задовольнити.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 03 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.