ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2668/25 Справа № 932/6842/25 Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 02 липня 2025 року стосовно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 02 липня 2025 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрито.

Згідно з постановою суду, 24 травня 2025 року, приблизно о 14 -45 годині, ОСОБА_4 , рухаючись біля будинку 18 по вул. В`ячеслава Липинського в м. Дніпрі, керуючи автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес», д/н НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги, скасувати постанову судді першої інстанції та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на те, що дізнався про наявність вказаної постанови суду 19.09.2025 від представника НАСК «Оранта» під час телефонної розмови щодо невиплати на його користь страхового відшкодування.

Вважає, що суд першої інстанції постановив постанову з порушенням загальних засад адміністративного судочинства, норм процесуального права, оскільки не встановлено ступінь вини ОСОБА_5 .

Потерпілий не погоджується зі змістом постанови суду першої інстанції в частині відшкодування йому матеріальних збитків особою, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_6 .

Стверджує, що ним до суду скерована розписка (клопотання) про відшкодування шкоди ОСОБА_7 з метою пришвидшення відшкодування страховою компанією матеріальних збитків, проте така шкода в дійсності не відшкодовувалася, з урахуванням наявності у сторін полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Внаслідок зазначених обставин страховою компанією відмовлено потерпілому у виплаті страхового відшкодування.

Потерпілий вважає, що на виконання положень ст. 252 КУпАП судом першої інстанції не враховано зазначені вище обставини, внаслідок чого винесено незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою встановити вину ОСОБА_5 . Зазначає, що вказані обставини, перешкоджають йому у отриманні страхових виплат.

Потерпілий підтвердив, що ним дійсно добровільно скеровано до суду першої інстанції клопотання (розписку) про відсутність претензій до ОСОБА_3 щодо відшкодування збитків у повному обсязі.

ОСОБА_4 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав, підтримав апеляційну скаргу потерпілого, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та можливості його поновлення апеляційний суд дійшов висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником… протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

З матеріалів справи видно, що докази отримання ОСОБА_1 постанови суду першої інстанції від 02.07.2025 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, який пропущений з поважних причин, а тому, враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, для забезпечення права особи на оскарження судового рішення, клопотання підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, що спростовує доводи апеляційної скарги потерпілого в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції за змістом постанови встановлено вину ОСОБА_3 , та обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме визначено, що 24.05.2025, приблизно о 14 -45 годині, ОСОБА_4 , рухаючись біля будинку 18 по вул. В`ячеслава Липинського в м. Дніпрі, керуючи автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес», д/н НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та відповідають фактичним обставинам справи, що не заперечується й самими учасниками справи.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок місцевого суду, що водієм ОСОБА_7 порушено вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, що стало наслідком даної ДТП.

Відповідно до п. 10.9 ПДР Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх сукупність і узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 та наявності в його діях складу правопорушення, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги, що судом постановлено незаконне рішення спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких суд першої інстанції належним чином дослідив усі надані докази.

Порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено під час апеляційного перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого, а відтак постанову місцевого суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 02 липня 2025 року стосовно ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 02 липня 2025 року стосовно ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун