Справа № 206/1550/25
Провадження № 3/206/1717/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року суддя Самарського районного суду міста Дніпра Сухоруков А.О, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259888 від 01.03.2025 року вбачається, що 01.03.2025 року о 20:30 годині, м. Дніпро, вул. Сонячна Набережна (Малиновського), 96 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував ТЗ Газ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. У встановленому законом порядку водій пройшов оглдя на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager ARHK 0034, результат тесту номер 2889 позитивний 2,02 відсотків проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259930 від 01.03.2025 року вбачається, що 01.03.2025 року о 20:30 годині, м. Дніпро, вул. Сонячна Набережна (Малиновського), 96 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував ТЗ Газ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості інтервалу під час випередження іншого ТЗ, в наслідок чого здійснив зіткнення з авто Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з відбійником, в наслідок чого транспортні засоби та інше майно отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. чим порушив п 13.1.ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП відповідно.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2025 року, об`єднано справи про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 : провадження №3/206/648/25 та №3/206/649/25. Присвоєно номер справи № 206/1550/25, а номер провадження 3/206/648/25.

Постановою Самарського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області - для дооформлення.

28.08.2025 року на адресу суду повернулись матеріали справи про адміністративне правопорушення (справа №206/1550/25) з рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області від 15.08.2025, в якому уточнено дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до ч. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 137, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Отже, рапорт поліцейського від 15.08.2025 усуває розбіжності у протоколах про адміністративне правопорушення, щодо особи правопорушника.

ОСОБА_1 у судові засідання 17.09.2025 та 14.10.2025 до суду не з`явився.

Захисник адвокат Корольков Микола Володимирович у своїх письмових запереченнях на протокол серії ЕПР1 №259888 просив визнати ОСОБА_1 не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що протокол винесений з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, не було з`ясовано фактичні обставини, навіть не намагалися перевірити, підійшли формально і упереджено та склали вигаданий ними ж самими протокол, що вважає грубим порушенням прав людини. Доказів порушення ПДР ОСОБА_3 не надано, права і обов`язки йому не роз`яснювали і навіть не представлялися згідно ст. 18 ч. 3 ЗУ «Про національну поліцію». Звертає увагу суду, що наданий відеозапис з нагрудного відео реєстратора інспектора є очевидно змонтований і не містить запису, щодо встановлення поліцейським, який складає протокол роз`яснень особі, яка бере участь у розгляду справ, її прав та обов`язків, дослідження доказів і вирішення клопотань. Суду надано відео, де зйомка переривається. Працівники поліції не мають права здійснювати огляд на стан сп`яніння з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем. Вся процедура огляду, яку застосували до такого водія поліцейські є недійсною, а її результати недопустимими доказами.

У судове засідання 17.09.2025 року захисник не з`явився. Подав до суду заяву про перенос судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

У судове засідання, призначене на 14.10.2025 року захисник не з`явився. Подав до суду клопотання про перенос судового засідання, вважає участь ОСОБА_4 необхідною.

Суддя вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади;важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, враховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, враховуючи, що осаннім подано письмові пояснення на протокол.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

За правилами п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що датою вчинення правопорушення в протоколі вказано 01.03.2025 року, станом на день розгляду справи 14.10.2025 року зазначений у ч. 2 ст. 38 КУпАП строк сплив, то притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення є неможливим.

Разом із тим, із правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Цей висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові №927/623/18 від 16.04.2019 року.

Отже виходячи з викладеного та враховуючи, що встановлення вини у вчиненні ДТП нерозривно пов`язано із підставами відшкодування завданої шкоди, суд вважає необхідним встановити наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.

У ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП регламентує відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши матеріали справи, давши їм оцінку в їх сукупності, приходжу до висновку про вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259930 від 01.03.2025 року, схемою місця ДТП, рапортом; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та іншими доказами в їх сукупності.

Отже, виходячи з наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

У відповідності до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259888 від 01.03.2025 вбачається, що дії ОСОБА_1 , щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 01.03.2025 року, Управлінням патрульної поліції кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та регламентується положеннями «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в пункті 3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я у встановленому законом порядку, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП).

На підтвердження вини ОСОБА_1 співробітниками поліції надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259888 від 01.03.2025 року;

- рапорт інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чек тестування на алкоголь № 2889 до протоколу, відповідно до яких при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Результат огляду, проведеного за допомогою приладу ARHK-0034 Alcotest 6820 «Drager» - 2,02‰;

- диск.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

З оглянутого у судовому засіданні диску вбачається, що ОСОБА_1 повідомив співробітників патрульної поліції, що вживав алкоголь, погодився пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, який виявився позитивним.

Посилання захисту на ст. 266-1 КУпАП, щодо того, що військовослужбовці можуть бути піддані огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення не є доречним у даному випадку, оскільки норми вищезазначеної статті застосовуються до військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, а ОСОБА_1 не повідомляв, що він є військовослужбовцем до проведення огляду, рухався на транспорті без зовнішніх ознак приналежності до військовослужбовців. Крім того, поліцейським патрульної поліції не заборонено проводити огляд водіїв на дорогах загального користування з приводу стану алкогольного сп`яніння особи.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, ОСОБА_1 необхідно визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 130, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя А.О. Сухоруков