Справа № 644/5583/25
Провадження № 3/644/1410/25
ПОСТАНОВА

про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

15 жовтня 2025 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання Костильова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Індустріального районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харків з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал за вих. № 5089с/41/14/03-2025 від 20.06.2025 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ).

Водій ОСОБА_1 16.06.2025 о 06 год 00 хв за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 320, керував транспортним засобом (надалі за текстом ТЗ) Volkswagen PICK UP н.м. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та за згодою водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест, під час відеофіксації, результат огляду 0,88 проміле, водій із результатом згоден.

Відповідно до протоколу автоматизованому розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 справа № 644/5583/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 9).

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363124 від 16.06.2025 ОСОБА_1 16.06.2025 о 06 год 00 хв керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 320, що відноситься до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Харкова, на підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП.

08 липня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 адвоката Шабрата Віктора Івановича, який діє на підставі ордеру серії АІ № 1548092 від 08.07.2025, про ознайомлення з матеріали справи електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» (а.с. 10-13).

09.07.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 адвоката Шабрата Віктора Івановича, який діє на підставі ордеру серії АІ № 1548092 від 08.07.2025, про ознайомлення з матеріали справи електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» (а.с. 14-19).

31 липня 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Шабрата В.І. надійшло клопотання про закриття провадження по справі №644/5583/25 про притягнення до ОСОБА_2 адміністративної за вчинення відповідальності адміністративного ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Заразом прохає провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його представника (а.с. 26-30). В обгрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, зазначене підтверджується тим, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 належить військовій частині, на підтвердження своєї особи, поліцейському був наданий разом з посвідченням водія військовий квиток. З урахуванням наведеного, огляд на стан сп`янінні повинен був проводитися відповідно до норм ст. 266-1 КУпАП, оскільки установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, тож вся процедура огляду, яку застосували до військовослужбовця ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

13.10.2025 на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Шабрата В.І. надійшло клопотання про закриття провадження по справі № 644/5583/25 про притягнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Заразом прохає провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його представника (а.с. 35-41).

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином, зокрема й шляхом направленням поштового повідомлення з викликом до суду (а.с. 31-32,33-34) на адресу проживання зазначену у матеріалах адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363124 від 16.06.2025 (а.с. 1).

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Шабрат Віктор Іванович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином, у клопотанні про закриття провадження по справі, прохав суд провести розгляд справи без його участі (а.с. 37/на звороті).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (надалі за текстом - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» №3236/03 від 03.04.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Також, суд зауважує, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відтак, суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч.1 ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 277 та 38 КУпАП, оскільки в інтересах ОСОБА_1 , діє його захисник адвокат Шабрат Віктор Іванович, на підставі ордеру серії АІ № 1548092 від 08.07.2025 (а.с. 12), який уповноважений подавати суду пояснення, клопотання та докази у справі, тому суд дійшов переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними у справі письмовими доказами, так як за наведених обставин його право на захист порушено не буде.

Розглянувши клопотання учасників справи про адміністративне правопорушення, оцінивши доводи та докази надані на їх обгрунтування та доведення, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 31.07.2025 та 13.10.2025 на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Шабрата Віктора Івановича надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 26-28, 35-37). До клопотання про закриття провадження по справі долучено документи на підтвердження проходження військової служби ОСОБА_1 , а саме: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 та довідки Форми 5 № 309 від 17.04.2025, з якої вбачається, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_4 .

Відповідно до ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст.266-1 КУпАП стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.

Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Надані до суду, захисником ОСОБА_1 адвокатом Шабратом В.І., документи не дають суду можливості достеменно встановити, що у день події, яка мала місце 16.06.2025, ОСОБА_1 виконував в той час службові обов`язки. Будь-яких інших документів, які б беззаперечно підтверджували, що на час вчинення цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби стороною захисту не надано, а матеріали справи їх не містять.

Так, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не повідомляв про те, що виконує якесь службове завдання, крім цього, ОСОБА_1 не перебував у військовій формі, яку зобов`язаний носити зокрема й під час виконання обов`язків військової служби згідно з положеннями правил носіння військової форми одягу та знаків розрізнення військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та ліцеїстами військових ліцеїв, затверджених наказом МОУ № 606 від 20.11.2017. З огляду на викладене, можна зробити цілком обґрунтований висновок, що ОСОБА_1 не виконував в той час жодних військових обов`язків, а тому на той момент у працівників поліції існувала обґрунтована презумпція для застосування саме загальної процедури огляду, передбаченої ст.266 КУпАП.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини на транспорті. Судом досліджено та проаналізовано адміністративний матеріал, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363124 від 16.06.2025 (а.с. 1), вбачається, що Водій ОСОБА_1 16.06.2025 о 06 год 00 хв за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 320, керував транспортним засобом (надалі за текстом ТЗ) Volkswagen PICK UP н.м. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та за згодою водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест, під час відеофіксації, результат огляду 0,88 проміле, водій із результатом згоден, чим порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відеозаписом під назвою «export-72cvd.mp4» з нагрудної камери працівника поліції ID реєстратора 471191, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску АЛ 5672 (а.с. 2), судом установлено таке: на дорозі стоїть ТЗ Volkswagen PICK UP біля якого знаходиться чоловік, якому працівник поліції повідомляє про відеофіксацію та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналітора Драгер (час запису 00:26-00:30), в подальшому судом з відеозапису встановлено, що зазначеним чоловіком є ОСОБА_1 (час запису 13:24), останній погоджується на огляд за допомогою газоаналітора Драгер (час запису 00:31-00:32), фіксується процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналітора Драгер, зафіксовано результат 0,88 проміле (час запису 00:33-01:42), з результатом ОСОБА_1 погодився (час запису 01:43-01:44), працівник поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати до наркоцентру, обґрунтовуючи, що це така процедура (час запису 02:12-02:18) ОСОБА_1 сказав, що йому необхідно їхати (час запису 02:19-02:23). Через деякий час підійшов інший працівник поліції, перевірив документи в ОСОБА_1 , запитав, чи згоден ОСОБА_1 з результатом пройденого огляду на стан сп`яніння (час запису 11:38-12:10), ОСОБА_1 підтвердив, що згоден та відмовився від проходження огляду у медичному закладі (час запису 12:1112:16). Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (час запису 16:50-17:00), працівник поліції роз`яснює права відповідно до ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України (час запису 19:21-19:50), працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що останній відсторонений від керування ТЗ (час запису 27:36-28:00). ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення (час запису 34:51-35:33).

Заразом, суд бере до уваги, що відеозапис зафіксований на оптичному диску «АЛ 5672» (а.с. 2) який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 3363124 не зафіксовано факт керування ТЗ Volkswagen PICK UP н.м. НОМЕР_1 ОСОБА_1 та руху авто, не містить відео також фіксації факту зупинки ТЗ, а також повідомлення про її підстави з описом причин.

За інформацією з довідки згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_5 , видане 19.04.2001 (а.с. 3).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2025, ОСОБА_1 з результатом згоден, про що свідчить його особистий підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4).

Відповідно до результатів тестування на алкоголь, проведеного за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST 6820 ARНК 0045». Результат огляду 0.88 проміле. (а.с. 5).

З направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.06.2025 (а.с. 6).

Згідно рапорту інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП ДПП в Харківській області капітана поліції Кушніра Є. від 16.06.2025, на б/п «ХТЗ» було зупинено ТЗ Volkswagen PICK UP н.м. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водій пройшов огляд за допомогою газоаналітора Драгер Алкотест на місці зупинки проба позитивна 0,88% проміле. Відносно водія складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому посвідчення водія не вилучалось, водія повідомлено про заборону керування ТЗ (а.с. 7).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов переконання, що зазначені вище документи не відповідають доказам у розумінні статті 251 КУпАП, отримані уповноваженою посадовою особою з порушенням порядку, передбаченому законом, відтак не відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та не можуть бути визнанні судом такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9.а. Правил дорожнього руху України, та вчинення інкримінованих йому діянь, з наявним складом адміністративного правопорушення, ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 266 КУпАП «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі за текстом Порядок № 1103) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі за текстом - Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах. Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , в супереч ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якій обов`язковою ознакою складу правопорушення є факт керування транспортним засобом особою у стані сп`яніння.

Так, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить моменту фактичного керування транспортним засобом особою щодо якої складено протокол. Відеозапис розпочинаються з етапу пропонування працівником поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналітора Драгер, без фіксації факту зупинки ТЗ або встановлення особи водія за кермом, отже відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що особа, щодо якої складено адміністративний протокол, керувала транспортним засобом безпосередньо перед або під час зупинки поліцейськими, що відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №761/5373/20, а саме: «Відсутність на відео моменту керування транспортним засобом виключає можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки така обставина є обов`язковим елементом складу правопорушення».

Також суд, зауважує, що в порушення ст. 5 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Отже, суд дійшов переконання, що відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 363124 є недопустимимдоказом, оскільки він не відповідає вимогам п. 5 Розділу II та п. 12 розділу ІІІ Інструкції № 1026, зокрема: «Відеозапис повинен бути безперервним з моменту початку службового завдання (наприклад, зупинки транспортного засобу) до завершення взаємодії з особою, відносно якої здійснюються поліцейські дії». Заразом, суд зауважує, що з відеозапису не вбачається руху ТЗ та особи, яка ним керувала.

Відповідно до п. 5 Розділу II Інструкції № 1026 включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, суд дійшов переконання, що неповний відеозапис не дозволяє реалізувати принцип об`єктивної істини, визначений у ст. 7 КУпАП, та створює ризики фальсифікації або виривання фактів із контексту, що прямо суперечить стандартам справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та правовій позиції Верховного Суду (справа №522/18334/19, постанова від 03.03.2021): «У випадку, коли відеозапис не є безперервним, а його початкова частина відсутня, суд не має об`єктивної можливості перевірити достовірність викладених у протоколі обставин».

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку (…).

За приписами ч. 3 ст. 35 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять належних доказів, що останній керував транспортним засобом марки Volkswagen PICK UP н.м. НОМЕР_1 , а співробітниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт керування та причину зупинки зазначеного авто під керуванням водія ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, суд не може залишити поза увагою той факт, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить стадії оголошення працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 як це вимагає законодавство, натомість зафіксовано одразу висловлену пропозицію пройти огляд на визначення стану сп`яніння, надаючи оцінку яким, суд дійшов такого.

Судом установлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363124 від 16.06.2025 (а.с. 1), вбачається, що водій ОСОБА_1 16.06.2025 о 06 год 00 хв за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 320, керував транспортним засобом (надалі за текстом ТЗ) Volkswagen PICK UP н.м. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння

Суд зауважує, що за приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ні у протоколі, ні на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції ID реєстратора 471191 (а.с. 5) судом не вбачається оголошення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та порядку їх виявлення, зокрема судом установлено, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про відеофіксацію та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналітора Драгер (час запису 00:26-00:30).

Так, за приписами ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затверджених наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 № 100 після активації нагрудної відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відповідно п. 9 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Отже, з вище наведеного, а також з урахуванням доводів сторони захисту щодо недопустимості відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ID реєстратора 471191 (а.с. 2), які суд бере до уваги, суд дійшов переконання, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції ID реєстратора 471191 є таким доказом, що отриманий з порушенням закону, оскільки згідно з п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Надавати оцінку всім іншим твердженням сторони захисту стосовно подальших дій учасників події, суд не вбачає необхідності, оскільки констатував порушення працівниками поліції положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 та КУпАП.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18.07.2006 Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин. Отже, суд обгрунтовано дійшов висновку, що протокол складено з порушенням норм чинного законодавства та ставить під сумнів те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає, недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням процедури проходження водієм транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виключає адміністративну відповідальність та порушує конституційні права і свободи ОСОБА_1 , а також встановлений законом порядок отримання фактичних даних у справі.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження, у зв`язку з цим, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Отже, керуючись ч. 1 ст.130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі № 644/5583/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко