Справа №: 398/5093/25
провадження №: 3/398/1478/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"07" жовтня 2025 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Тетяна Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

27 липня 2025 рокуо14:30год. шосе М22 Полтава-Олександрія 139 км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RenaultMeganeднз НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не слідкував за дорожньою обстановкою та допустив зіткнення з транспортним засобом МАЗ днз НОМЕР_2 , що зупинився попереду на узбіччі проїзної частини, внаслідок чого обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає, чим порушив п.12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

У судовому ОСОБА_2 зазначив, що він дійсно рухався по автодорозі М22 на власному автомобілі, попереду нього також рухався автомобіль. На деяких ділянках дорога має випуклі переломи та обидва автомобіля їхали на підйом. Він бачив, що попереду також є автомобіль МАЗ, також бачив як автомобіль, який рухався попереду ньогоувімкнув лівий поворот, проте, не зрозумів, чи то автомобіль обганяє МАЗ чи об`їжджає. Вважає, що автомобілем МАЗ було порушено ПДР, а саме п.15.9(г), 15.10(г) - зупинка поза населеними пунктами, в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів подовженого профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100м хоча б в одному напрямку руху. Працівниками поліції невірно взято прив`язка до місця ДТП не перехрестя, яке знаходиться на відстані, приблизно 40-60 метрів, а якась невідома заправна станція. Окрім цього зазначив, автомобіль МАЗ-437041 висота очей водія знаходиться на висоті від 1,9-2,2м. або 2,7-3,5м. (в залежності від модифікації та типу кузова). Автомобіль RenaultMegane висота очей водія від 1,05-1,15м., згідно з міжнародними стандартами для розрахунків дорожньої інфраструктури. Виходячи з наведеного вбачається, що для водія легкового автомобіля видимість набагато менша ніж для водія вантажного автомобіля, при переломі (випуклості або впадині) в 1м., для водія легкового автомобіля критична максимально обмежує видимість, при тому що для водія вантажного автомобіля оглядовість частково зменшується. В ситуації, яка склалася, у нього було менше 2-х секунд для оцінки обставин, з моменту виявлення перешкоди, визначення чи рухається автомобіль чи стоїть, є зустрічний автомобіль чи немає і здійснення маневру об`їзду або гальмування.

Також, ОСОБА_1 надано для огляду фото та відео на флеш-карті місця ДТП та пошкодження автомобіля, на якому дійсно зафіксовано, що автодорога має випуклості та впадини.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що дійсно, він рухався по автодорозі М22, позаду нього рухалися два легкових автомобіля. З`ясувавши, що він пропустив поворот, зупинився на узбіччі дороги. Після зупинки він бачив, як його обігнав один автомобіль і через деякий час сталося ДТП з автомобілем RenaultMegane.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами ст. ст.251,252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фото-зйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Водночас, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Стаття 124 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній порушив п.12.1 ПДР України.

Пунктом 12.1 «Правил дорожнього руху», під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Головними доказами вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності суд виділяє достеменно встановлений факт вчинення порушення правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, а саме: схему місця ДТП від 27.07.2025 року, поясненнями ОСОБА_3 від 27.07.2025 року, відповідно до яких він зазначив, що дійсно рухався по автодорозі та виявив, що проїхав поворот та зупинився на узбіччі дороги увімкнувши аварійну сигналізацію та сигнал стоп. Він бачив як його обігнав автомобіль, що рухався позаду і через деякий час відчув удар.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 27.07.2025 року, останній зазначив, що він рухався по автодорозі та попереду бачив автомобіль МАЗ, який був зупинений на проїзній частині, права сторона автомобіля на суцільній лінії. Він не встиг зупинити автомобіль та здійснив зіткнення. Не пам`ятає, чи були ввімкнені у автомобіля МАЗ аварійні вогні.

Відповідно до наданих ОСОБА_4 фото судом встановлено, що автомобіль МАЗ дійсно зупинений на узбіччі дороги, а сама дорога позаду автомобіля МАЗ має випуклості. Проте суд не наділений відповідними повноваженнями та не володіє спеціальними знаннями в інших галузях знань, а тому не можливо достеменно стверджувати, що висота очей водія RenayltMeganeу момент руху та випуклість та заломом на автодорозі, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з причинами скоєння ДТП.

З урахуванням викладеного, суддя критично сприймає пояснення ОСОБА_1 щодо неможливості вчасно зреагувати та уникнути ДТП, оскільки у судовому засідання як ОСОБА_1 , так і потерпіла особа ОСОБА_3 зазначили, що перед автомобілем ОСОБА_1 рухався ще один автомобіль, який своєчасно здійснив об`їзд автомобіля МАЗ під керуванням ОСОБА_3 .

Таким чином, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 , не лише не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу з метою постійного контролю за його рухом та безпечного керування ним, а й не дотримався під час руху безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого було скоєне ДТП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КпАП України відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши пояснення особи, як притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої особи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд вважає докази, які містяться у справі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є належними і допустимими на підставі яких достатньо підстав, щоб зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення та інших вимог ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість застосування до винного адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ст.124 КУпАП.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору назва платежу: Надходження від стягнення судового збору на користь держави; номер рахунку UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Повний текст постанови виготовлено 13.10.2025 року.

Суддя Тетяна Василівна Голосеніна