Справа №345/5330/25
Провадження № 3/345/910/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2025 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Так, 19.09.2025 р. о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 у межах місця проживання умисно вчинив дії психологічного характеру, в сторону своєї дружини ОСОБА_2 у формі приниження та залякування фізичною розправою, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, завдало шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Окрім того 19.09.2025 р. о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , у присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умисно висловлював погрози, образи нецензурною лайкою в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає разом з ним, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю дитини ОСОБА_3 ,чим вчинив домашнє насильство психологічному характеру.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину визнав, просив суворо не карати.

Згідно ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, поширюється на ряд осіб, зокрема, і на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КупАП, його вина повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема: відомостями в протоколах про адміністративні правопорушення від 19.09.2025 року: серії ВАД № 440841 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, серії ВАД № 440842 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.1,2); терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА №641750, серії АА №641749 (а.с.4,5), рапортом працівника поліції від 19.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 на службу 102 повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 поводиться неадекватно, вчиняє сварку (а.с.6), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.09.2025 (а.с.7), поясненням ОСОБА_2 від 19.09.2025 (а.с.8), рапортом працівника поліції від 19.09.2025 (а.с.10), формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо потерпілих від 19.09.2025 року (а.с.11,12), відеозаписами до протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.16), які суд вважає належними та допустимими доказами по справі.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує ступінь та характер вчинених правопорушень, їх наслідки, вчинення правопорушень щодо неповнолітньої дитини, вік та особу правопорушника, відношення до вчинених правопорушень, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За вказаних обставин суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу.

При цьому, матеріали даної справи не містять достатніх даних які б вказували, що дане стягнення буде непропорційним та не відповідатиме характеру вчинених правопорушень та особі порушника.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, враховуючи п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1 ч. 1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і обрати стягнення:

за ч.1 ст. 173-2КУпАП - у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

за ч.2 ст.173-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Згідно ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, обрати ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 гривень судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: