справа № 492/1268/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2025 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бесарабяска Республіки Молдова, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не вчиняла однорідного правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

31 серпня 2025 року о 01 год. 46 хв. ОСОБА_1 по вулиці Болгарська села Виноградівка Болградського району Одеської області керувала транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «ALCOTEST DRAGER 6820», тест від 31 серпня 2025 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0.69 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 та її захисниця Алдохіна Л.М., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися, але до суду від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно з якою просила суд про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її захисниці. Свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала повністю.

Суддя, відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисниці Алдохіної Л.М., за наявними у справі про адміністративне правопорушення письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 277 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку, що притягувана ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а її провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439155 від 31 серпня 2025 року, згідно з яким 31 серпня 2025 року о 01 год. 46 хв. ОСОБА_1 по вулиці Болгарська села Виноградівка Болградського району Одеської області керувала транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «ALCOTEST DRAGER 6820», тест від 31 серпня 2025 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0.69 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «ALCOTEST DRAGER 6820», тест від 31 серпня 2025 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0.69 ‰;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 серпня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовилась пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

- відеозаписами, доданими до протоколу, з яких вбачається, що патрульними поліцейськими було зупинено транспортний засіб марки ««DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , якій було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки є підозра, що вона перебуває у стані сп`яніння, на що вона погодилась. ОСОБА_1 самостійно вибрала трубку та розпакувала її. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «ALCOTEST DRAGER 6820», відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0.69 ‰, з яким ОСОБА_1 погодилась та пройди огляд на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилась.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку про те, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія, протягом року до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, не притягувалась.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до статті 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у пунктах 24, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, судовий розгляд справи повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водіям керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) зазначено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Суддею встановлено, що досліджені у судовому засіданні докази послідовні і логічні, тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим пунктом 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України».

У судді не виникає сумнівів щодо переконливості доказів, узятих в цілому по справі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом, який підтверджує винуватість ОСОБА_1 .

На відеозаписі зафіксовано, що патрульними поліцейськими було зупинено транспортний засіб марки ««DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , якій було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки є підозра, що вона перебуває у стані сп`яніння, на що вона погодилась. ОСОБА_1 самостійно вибрала трубку та розпакувала її. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «ALCOTEST DRAGER 6820», відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0.69 ‰, з яким ОСОБА_1 погодилась та пройди огляд на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилась.

Досліджені відеозаписи дають можливість встановити їх узгодженість з іншими даними, що містяться у протоколі, а тому суддя приймає їх як належний та допустимий доказ у справі, оскільки він підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння.

Сукупність наявних у справі доказів беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні нею вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та її захисниця при розгляді справи до суду не подали. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Аналізуючи наведені вище норми права, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню вказаного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що адміністративне правопорушення було вчинене саме ОСОБА_1 так як її дії розкривають склад об`єктивної сторони частини 1 статті 130 КУпАП у порушенні Правил дорожнього руху, а саме у факті керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки її провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими суддею, тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, та її дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суддею встановлено, що відсутні згідно вимог статті 17 КУпАП обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки ОСОБА_1 не діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не була в стані неосудності.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до статті 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддя відносить щире каяття.

До обставин, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддя відносить вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Також, суддя, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що її протиправні дії могли потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь її провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих, обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суддя дійшла висновку, що для виховання ОСОБА_1 , запобігання вчинення, як нею так і іншими особами, адміністративних правопорушень, необхідним та достатнім буде застосування до правопорушниці адміністративного стягнення, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушницю адміністративного стягнення із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 34, 35, 40-1, 130, 221, 277, 283-285, 303, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй копії наявної постанови, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем її проживання, роботи або за місцезнаходженням її майна, де у порядку примусового виконання наявної постанови в частині накладення штрафу із ОСОБА_1 буде стягнуто подвійний розмір штрафу, зазначений у даній постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.