Справа № 606/454/25
П о с т а н о в а
і м е н е м У к р а ї н и
10 жовтня 2025 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУН ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, жителька АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в присутності захисника Шкільняка Б.М.,
18.03.2025 о 00 год. 23 хв. в с. Конопківка по вул. Нова Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Peugeot Partner д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 відмовилася, та проїхати в найближчий медичний заклад також відмовилася. Чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, таким чином вчинила правопорушення, склад якого, передбачений ч.1ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Шкільняк Б.М. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Захисник обґрунтовував свою позицію тим, що в матеріалах справи долучене направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, однак, згідно з долученого відеозапису ОСОБА_1 не видавалось направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я та навіть не оголошувалость про його наявність, що вказує на порушення працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, а натомість безпідставно складений протокол. Захисник зазначав, що до матеріалів справи долучений відеозапис з автомобільного реєстратора та нагрудної камери, які не відображають повністю всіх обставин та деталей спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 . Також адвокат Шкільняк Б.М. вказував, що з дозволу працівника поліції ОСОБА_1 від`їхала автомобілем декілька метрів вперед. Крім того, звертав увагу, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав та обов`язків. Таким чином, в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася проходити огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №274508 від 18.03.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Жодних заперечень щодо змісту протоколу, суті правопорушення чи дій поліцейських Войтусь Т.Т. не висловила, крім того, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить її підпис;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстиратора, який був оглянутий в судовому засіданні, з яких слідує, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем Peugeot Partner д.н.з НОМЕР_1 , була зупинена працівниками поліції через порушення водієм дії комендантської години, поліцейський з`ясовує наявність документів, що посвідчують особу та документів, які підтверджують правомірність володіння транспортним засобом. Поліцейський при спілкуванні з ОСОБА_1 вказує, що вбачає в неї ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з ротової порожнини. На що ОСОБА_1 відповідає: «щойно випила трошки бренді коли, поїхала забрати доньку, оскільки та подзвонила, сказала, що темно і їй страшно йти». Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки, однак остання відмовляється, також відмовляється їхати в медичний заклад. Поліцейський пропонував пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі двічі, проте ОСОБА_1 відмовилась, при цьому її відмова була чіткою, поліцейські роз`яснили наслідки такої відмови.
- направленням в медзаклад на огляд від 18.03.2025 в якому, серед іншого, зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також факт не проведення огляду;
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.
За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.
В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.
Суд критично оцінює пояснення захисника про те, що на відео не зафіксовано факт складання поліцейським направлення, відсутність матеріалів, що підтверджують можливість використання технічного приладу, оскільки ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки не висловлювала бажання пройти огляд чи ознайомитися з документами, які підтверджують правомірність використання технічного приладу. Щодо того, що поліцейські дозволили їй рух, то такі твердження не відповідають дійсності, оскільки працівники поліції складали в автомобілі протокол, в той час автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїхав кілька метрів, працівник поліції одразу вийшов з автомобіля, на що ОСОБА_1 вказала, що від`їхала від чужої брами. Жодного дозволу рухатись далі працівники поліції не надавали. На відео чітко зафіксовано факт відмови проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є дотримання ст. 266 КУпАП, та дає можливість суду прийти до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка