Номер провадження 3/521/4863/25
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Кузьменко Н.Л.,
з секретарем Табарчук Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, відомості про сімейний стан та працевлаштування відсутні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (міський центр соціальної реабілітації та адаптації осіб без визначеного місця проживання), раніше судимого,
за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, суд
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №460446 від 31.07.2025 року вбачається, що адміністративний наглядний гр. ОСОБА_1 31.07.2025 року не прибув на реєстрацію до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, чим порушив встановлені відносно нього правила адміністративного нагляду.
Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП.
22.08.2025 року, 29.08.2025 року, 10.10.2025 року особа, яка притягається до відповідальності до суду не прибув, хоча був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу.
Суд з огляду на те, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, приймаючи до уваги те, що особа до суду не прибула та про причини неявки не повідомила, вважає, що справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.
Зазначені висновки повністю узгоджуються з позицією ЄСПЛ, який наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.
За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, яке відбулось 31.07.2025 року.
Матеріали справи містять роздруківку постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду та піддано адміністративному стягненню, проте суд звертає увагу, що події, які ставляться у провину ОСОБА_1 за даним протоколом, мали місце 31.07.2025 року, тобто більш ніж через один рік після накладення адміністративного стягнення.
Іншого доказу (постанови суду) про те, що ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню протягом року (в період з 31.07.2024 до 30.07.2025) матеріали справи не містять.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки, згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.
Вищевикладене свідчить про не дотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Крім того, суд не має права самостійно редагувати протокол про адміністративне правопорушення чи перекваліфікувати дії особи на інше правопорушення, передбачене КУпАП (навіть якщо в діях особи простежується склад іншого адміністративного правопорушення), а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до протоколу не долучено доказів того, що гр. ОСОБА_1 31.07.2025 року вчинив порушення встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №460446 від 31.07.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 187 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко