Справа № 443/867/25 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г.
Провадження № 33/811/1397/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника адвоката Соколова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Соколова Олександра Вячеславовича на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на підставі ст. 36 КУпАП, накладено остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13.05.2025 о 22 год 19 хв в м. Жидачів, вул. Залізнична, 3, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210700-20», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 13.05.2025 о 23 год 26 хв в с. Рогізно, вул. Шевченка, 2, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210700-20», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Соколов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП по епізоду, який мав місце 13 травня 2025 року і протокол який був складений 14.05.2025 року о 00 год. 12 хв., змінити, виключивши даний епізод з обсягу правопорушень, що ставляться в провину ОСОБА_1 .

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні 04.09.20255 року було оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови було отримано стороною захисту 05.09.2025 року.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є помилковою.

Звертає увагу на те, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, оскільки проведений за допомогою газоаналізатора «Drager alcotest 6810», який пройшов калібрування більше ніж 6 місяців до дня події, що виключає можливість використання даного приладу і покликання на результати вимірювання таким, як на належні і допустимі докази.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник адвокат Соколов О.В. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Соколова О.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329688 від 13.05.2025 з якого вбачається, що ОСОБА_1 13.05.2025 о 22 год 19 хв в м. Жидачів, вул. Залізнична, 3, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210700-20», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager alcotest 6820». Відповідно до тесту 1840, проведеному 13.05.2025 о 22 год 29 хв газоаналізатором «Drager alcotest 6820» водій дійсно керував в стані алкогольного спяніння (результат огляду позитивний 3,82%). Від запропонованого проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4724728 від 13.05.2025, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення за адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- роздруківкою з приладу «Drager Alcotest №6820» відповідно до якої ОСОБА_1 проходив огляд, результат тесту - 3,82 проміле та яка підписана ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, проба позитивна 3,82 проміле. Акт без зауважень підписаний ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.05.2025, згідно з яким ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та від проходження якого останній відмовився;

- відеозаписом наявним в матеріалах справи, який підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329688 від 13.05.2025, а саме факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329729 від 14.05.2025 з якого вбачається, що ОСОБА_1 13.05.2025 о 23 год 26 хв в с. Рогізно, вул. Шевченка, 2, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210700-20», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcoteste Drager 6810». Результат 3,27 проміле. Тест 4752. Своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4724915 від 13.05.2025, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення за адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 було відсторонено від керуванням транспортним засобом марки «ВАЗ 210700-20», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- роздруківкою з приладу «Drager Alcotest №6810» відповідно до якої ОСОБА_1 проходив огляд, результат тесту - 3,27 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, проба позитивна 3,27 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.05.2025, згідно з яким ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та від проходження якого останній відмовився;

- відеозаписом наявним в матеріалах справи, який підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329729 від 14.05.2025, а саме факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Огляд водія ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України за № 1452/735.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад цього адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність в матеріалах справи безспірних і достатніх доказів того, що за епізодом, який мав місце 13 травня 2025 року і протокол який був складений 14.05.2025 року о 00 год. 12 хв. в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. l ст.130 КУпАП.

Отже в цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що дають підстави для скасування постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329729 від 14.05.2025, і закриття провадження у справі в цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, оскільки проведений за допомогою газоаналізатора «Drager alcotest 6810», який пройшов калібрування більше ніж 6 місяців до дня події, що виключає можливість використання даного приладу і покликання на результати вимірювання таким, як на належні і допустимі докази, то такі були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що наявний у матеріалах справи результату алкотестеру Drager 6810 є неналежним та не допустимим доказом, оскільки даний прилад своєчасно не пройшов калібрування (протягом 6 місяців), виходячи з наступного.

Так, пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG &aпо; Co KGaA», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу «DragerAlkotest 6810» становить один рік.

З роздрукованого результату приладу «DragerAlkotest 6810», за допомогою якого правопорушник проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 30.05.2024, тоді як ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 13.05.2025, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу.

Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчиненні ним адміністративні правопорушення та є способом його самозахисту.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Соколову Олександру Вячеславовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року.

Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Соколова Олександра Вячеславовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк