Справа № 489/7677/25
Провадження № 3/489/1944/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, згідно з протоколом проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, паспорт громадянина інших держав НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 о. 10.09.2025 об 11:00 в м. Миколаєві по Херсонському шосе здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ, н.з. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1.«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР). Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, як керування транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за вказаною в протоколі адресою місця проживання та оголошенням на сайті судової влади. Поштова кореспонденція з повідомленням про вручення поштового відправлення та з повісткою суду повернулось до суду, з довідкою пошти про відсутність адресата за місцем проживання. Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи до суду. Клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомо, що на розгляді Інгульського районного суду міста Миколаєва знаходяться справи про адміністративні правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялось особисто під час складення протоколів та засвідчено її підписом. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протоколи, яка обізнана про те, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно неї перебувають на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомих їй судових проваджень, зокрема отримати судові повістки та з`явитися до суду для розгляду вказаних справ.

Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколів про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Протоколи про адміністративне правопорушення складені у присутності ОСОБА_1 , з їх текстом він ознайомлений. Отже, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було відомо про існування судових проваджень відносно неї, проте вона не вжила належних дій, щоб дізнатись про стан відомих проваджень, зокрема не з`явилась до суду для отримання судових повісток. Заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не надходило.

З огляду на викладене, суддею не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду для розгляду справи, а тому вважаю за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Суддею досліджені такі докази, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130:

-протокол серії ЕПР1 № 449865 від 10.09.2025, в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (час, місце) та встановлено факт повторного протягом року порушення ним п. 2.1.«а» ПДР;

-довідку УПП в Миколаївській області від 11.09.2025, згідно якої ОСОБА_1 не отримував (не має) посвідчення водія на право керування даним видом транспортних засобів;

-постанову серії ЕНА №3554758 від 27.11.2024, якою ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн, у зв`язку з керуванням транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії;

-довідку УПП в Миколаївській області від 11.09.2025, згідно якої транспортні засоби за ОСОБА_1 о. не значаться;

-відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського щодо подій, які відбувались: 10.09.2025 о 20:11, за адресою: Херсонське шосе, м. Миколаїв, за участі ОСОБА_1 та за замістом яких поліцейським на блокпосту зупинено транспортний засіб ВАЗ, н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , встановлено його особу за паспортом, посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє, останній пояснив, що так як в даний час оформлює документи на посвідку на проживання, тому не має можливості отримати посвідчення водія. Поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 о. права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2.1"а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Постановою серії ЕНА №3554758 від 27.11.2024, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом не маючи водійського посвідчення відповідної категорії.

Отже, 10.09.2025 ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом.

Дослідженням відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського встановлено, що за вказаних у протоколі обставин ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що перед складенням протоколу поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом без будь-яких зауважень з приводу інкримінованого йому правопорушення, не виклавши, при цьому, жодних заперечень проти нього та власноручно підписав протокол.

Таким чином суддя дійшов висновку, що наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять факт інкримінованих ОСОБА_1 протиправних дій, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За такої сукупності обставин у справі, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, межі якого передбачені санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належність транспортного засобу, яким керувала особа в момент вчинення адміністративних правопорушень.

Застосування такого адміністративного стягнення відповідатиме меті адміністративного стягнення в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1,126,130,250-252,280,283,284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Г.Ю. Валігурський