ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2480/25 Справа № 209/3598/25 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва І. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Редька С.М. на постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 19 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 17.04.2025 року о 18.04.00 в м. Кам`янське по проспекту Нескорених, 25 керував транспортним засобом ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, виражена пітливість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Редько С.М. просить оскаржену постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, а пропонував самостійно доїхати до медичної установи, або зі своїм знайомим.

Зазначає, що працівники поліції умисно ввели в оману ОСОБА_1 , що він мав проїхати до медичного закладу виключно в автомобілі працівників поліції.

Також вказує, що працівник поліції вигадав ознаки сп`яніння, які фактично були відсутні, а також у направлені на медичний огляд вказаний час 18:00 год., але відеозапис починається з 18:04 год.

Крім того, зазначає, що відповідно до довідки № 189/1 від 17.04.2025 року ОСОБА_1 прибув до КНП КМР 9 в 20:00 год., тобто в 2-часовий проміжок від зупинення, на підставі чого просить закрити провадження у справі.

Учасники справи у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП їх участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, згідно із яким 17.04.2025 року в ході патрулювання поліцейськими було виявлено автомобіль ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який не користувався паском безпеки, при спілкуванні в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано проїхати до медичної установи для проходження огляду, на що ОСОБА_1 відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у водія ОСОБА_1 17.04.2025 року о 18:00 год. виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, виражена пітливість, огляд не проводився у зв`язку з відмовою; актом огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 від 17.04.2025 року, згідно якого огляд не проводився; відеозаписом з боді-камер поліцейських.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, виражена пітливість, - було запропоновано останньому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого йому співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, а пропонував самостійно доїхати до медичної установи, або зі своїм знайомим, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги та спростовуються наявними матеріалами справи.

Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі в встановленому законом порядку, на що останній категорично відмовився та сказав, що не буде проходити огляд. Після роз`яснення наслідків відмови, наголосив, що нікуди не поїде, а після того, як працівники поліції повідомили, що буде складено протокол, сказав, що поїде тільки на своєму автомобілі, або автомобілі знайомого.

Щодо доводів захисника про те, що працівниками поліції було введено ОСОБА_1 в оману стосовно того, що він мав проїхати до медичного закладу виключно в автомобілі працівників поліції, апеляційний суд зазначає, що вони є безпідставними, оскільки, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичній установі у встановлено законом порядку, тобто відповідно до вимог, встановлених Порядком

направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Згідно п. 7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Враховуючи зазначене, працівники поліції у разі згоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі зобов`язані організувати доставку такого водія до відповідної медичної установи, зокрема можуть використати для цього патрульний автомобіль. Прослідування водія, який ймовірно перебуває у стані сп`яніння, за кермом власного автомобіля до медичної установи, як це пропонував водій ОСОБА_1 , не відповідає встановленим вимогам законодавства.

Посилання апелянта на відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння, а також прийняття рішення про необхідність проходження водієм відповідного медичного огляду або про відсутність такої необхідності, віднесені до виключної компетенції поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

За змістом п. 2.5. ПДР будь-які особисті міркування водія, зокрема суб`єктивна оцінка ним власного стану та його зовнішніх проявів, не є підставою для відмови від проходження запропонованого працівником поліції медичного огляду на стан сп`яніння, обов`язковість якого встановлена законодавством.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 самостійно у встановлений час протягом 2 годин після зупинення працівниками поліції, а саме о 20:00 год., пройшов медичний огляд та відповідно до висновку КНП КМР 9 № 189/1 від 17.04.2025 року останній не перебував у стані наркотичного сп`яніння, не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, а саме відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що було складено протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне додатково зазначити, що за правилами ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння у медичному закладі, проведений без присутності поліцейського, не відповідає вимогам закону та є недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер, не спростовують підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення та спрямовані на її уникнення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Редька С.М. - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 19 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця