Провадження № 3/643/3033/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Пасічник О.М. розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 2010 р.н. зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч.1 ст. 184 КУпАП

встановив:

Згідно з протоколом, що надійшов до суду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 12.08.2025 о 22:15 не приділила певної уваги по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 2010 року народження, так як останній знаходився на даху будинку АДРЕСА_2 , чим наражав себе на небезпеку.

ОСОБА_1 у судові засідання 11.09.2025, 16.10.2025, не з`явилася, про дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилала.

Відповідно до ст. 268 КУпАП явка особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 699941 від 26.08.2025, рапортом за повідомленням зі служби 102, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Об`єктом правопорушення за ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктом правопорушень є батьки малолітнього та/або неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Диспозиція вказаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків за диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП не повинна вважатися будь-яка дія (бездіяльність) батьків. Такі дії чи бездіяльність повинні пов`язуватися виключно із невиконання обов`язків, які чітко передбачені законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних у тому числі безпечних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Положення ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» не дають жодних підстав для двозначного тлумачення та передбачають відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини.

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між посяганням на громадський порядок або безпеку та настанням або можливим настанням наслідків, у даному випадку, у вигляді шкоди правам та інтересам неповнолітньої щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладає на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вищезазначені дії.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суд вважає за необхідне застосувати міру адміністративного стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд вирішує питання про стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ч.1 ст. 184 КУпАП України, суд, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Салтівський районний суд міста Харкова.

Суддя : Пасічник О.М.