Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6882/25 Головуючий у 1-й інст. Кузнецов Д. В.
Номер провадження №33/4805/924/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Козуба О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Козуба Олександра Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 12 червня 2025 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 12 червня 2025 року об`єднано в одне провадження справи про вчинення адміністративних правопорушень №295/6882/25, №295/6884/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст.124 КУпАП у справу № 295/6882/25; ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 02 травня 2025 року о 11-07 год, керуючи транспортним засобом Nissan leaf номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Незалежності, 55А у м. Житомирі, під час руху заднім ходом не переконалася у безпечності маневру, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на припаркований автомобіль Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_2 , та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 10.9, 13.1, 2.10 а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

20 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 336080 та серії ЕПР 1 № 336091.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Козуб О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову від 12 червня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що не було здійснено належний виклик ОСОБА_1 до правоохоронних органів для складення адміністративних матеріалів, а також розгляд справи у суді першої інстанції без її участі. Вказав, що ОСОБА_1 заперечує свою причетність до подій 02 травня 2025 року, описаних у протоколах про адміністративні правопорушення, з якими її ознайомлено не було. На доданому відеозаписі не видно номера автомобіля, а фото автомобіля Nissan leaf, на думку адвоката, є неналежним доказом, оскільки датоване 06 травня 2025 року. Вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена, тому й склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП, у її діях відсутній.

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що оскаржувану постанову захисник отримав 23 червня 2025 року, апеляційну скаргу адвокат Козуб О.М. подав 02 липня 2025 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні адвокат Козуб О.М. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Просив врахувати, що за інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях, тільки у м. Житомирі зареєстровано 305 транспортних засобів марки Nissan leaf білого кольору.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення (ст. 251 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів чи іншого майна тягне адміністративну відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно ст. 122-4 КУпАП відповідальність настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За змістом протоколів про адміністративні правопорушення, складених у відсутності ОСОБА_1 , 02 травня 2025 року о 11-07 год вона, керуючи транспортним засобом Nissan leaf номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Незалежності, 55А у м. Житомирі, під час руху заднім ходом не переконалася у безпечності маневру, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на припаркований автомобіль Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_2 , ,після чого залишила місце пригоди. У результаті цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Суд першої інстанції зробив висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, на підставі: протоколів про адміністративні правопорушення; схеми місця ДТП; рапортів працівників поліції від 02 травня 2025 року та 20 травня 2025 року; письмових пояснень водія автомобіля Hundai Tucson, номерний знак НОМЕР_2 .

Проте такі висновки апеляційний суд вважає передчасними з огляду на наступне.

Дослідивши долучені до матеріалів справи відеодокази, апеляційний суд встановив, що транспортний засіб білого кольору зовні схожий на Nissan leaf під час руху заднім ходом здійснює зіткнення із запаркованим ліворуч автомобілем сірого кольору, задівши його праву фару та праву частину бапмер. Виїхавши на дорогу винуватець залишив місце ДТП. Проте на відеозаписах не видно ні номерів автомобілів учасників ДТП, ні водія транспортного засобу, водій якого здійснював керування ним та спричинив ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції не встановили особу, яка 02 травня 2025 року керувала транспортним засобом Nissan leaf номерний знак НОМЕР_1 , не відібрали у такої особи пояснення, не оглянули даний автомобіль з метою виявлення механічних пошкоджень. Крім того, не встановили особу свідка особу, який вийшов з місця пасажира Nissan leaf, та не відібрали пояснення.

Апеляційний суд погоджується із доводами захисника щодо неналежності долученого до справи фото автомобіля Nissan leaf, за кермом якого перебувала жінка, зроблене 06 травня 2025 року, яке не може бути безумовним доказом вини ОСОБА_1 у інкримінованих їй правопорушеннях 02 травня 2025 року. Рапорт працівника поліції від 20 травня 2025 року, за змістом якого чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтвердив належність та користування автомобілем Nissan leaf номерний знак НОМЕР_1 його дружиною теж не є належним доказом перебування ОСОБА_1 за кермом її транспортного засобу 02 травня 2025 року о 11-07 год по проспекту Незалежності, 55а.

Отже на думку суду інформативність вказаних доказів викликає сумнів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, суду не надано.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також ст. 122-4 КУпАП матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про достатність доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 є передчасним і необґрунтованим, а отже постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу Козуба Олександра Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2025 року і ухвалити нову постанову.

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь