Справа № 203/6424/25
Провадження №3/0203/2132/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді - Качаленко Г.В.,

при секретарі Кравченко О.А.,

за участю захисника Дідик А.О.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро (Дніпропетровська), громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 року приблизно о 00 год. 15 хв. в м. Дніпро, Центральний район, міст Старий (Амурський) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Chevrolet Nubira» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest та в закладі охорони здоров`я відмовився, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні правопорушення не визнав, ситуація виникла орієнтовно о 23.30-23.40 год. 03.09.2025, ще до комендантської години. Він рухався з лівого берега на правий по старому мосту, коли побачив екіпаж поліції з маячками, думав, що щось трапилось, зупинився сам. До автомобілю підійшов поліцейський та попросив пред`явити документи, він не сперечався, але були незрозумілі підстави перевірки. Поліцейський запропонував пройти огляд за допомогою Драгеру, його це смутило, оскільки він був тверезий, однак на огляд погодився. Поліцейський відійшов, потім повернувся вже з іншим поліцейським, знов запитав про огляд, як він зрозумів, вже фіксуючи це на камеру, сказав чекати. Через деякий час приїхав інший екіпаж, привезли Драгер, однак, його смутило, що йому ніхто не пред`явив документів на прилад, у зв`язку з чим, він запропонував пройти огляд в медичному закладі, просив направлення, на що поліцейський повідомив, що направлення для суду. З огляду на це, він зрозумів, що в поліцейський була мета лише скласти адміністративний протокол. Направлення йому не дали, хоча він хотів зранку поїхати пройти огляд самостійно, крім того проігнорували його клопотання про захисника. Поліцейські також винесли постанову відносно нього як пішохода за перебування на проїзній частині без використання світлоповертальних елементів, хоча самі порушували закон. Поліцейські могли його затримати та доставити до лікарні, однак не зробили цього. Також він пропонував евакуювати автомобіль, однак, поліцейські лише обмежились тим, що інший водій відігнав автомобіль на незначну відстань до майданчику, а він після цього сів та поїхав самостійно за кермом; його ніхто не наздоганяв. Він хотів, щоб його відвезли до лікаря, але поліцейських це не цікавило, вони формально створили штучні підстави для складання протоколу, результат їх не цікавив. Він протягом останніх двох місяців лікував зуби, використовував спиртовмісні ополіскувачі (Glister Amway та «Оралор»), відтак, міг бути запах, однак, поліцейський не пропонував йому "дихнути", не питали, чи вживав він алкоголь. Вважає, що поліцейський сумнівався щодо його стану, а результат його огляду не цікавив, оскільки протягом години відбувалися події та навіть не залучили свідків. Копію протоколу також не надали, поліцейські ніби гралися, не давали ознайомитися з матеріалами, направленням, поводили себе зверхньо.

Відтак, поліцейські підстав для зупинки транспортного засобу та огляду водія не мали, не представлялися, до закладу охорони здоров`я його не доставили, машину не евакуювали, направлення та захисника не надавали, повноцінно матеріал не розглядався, посвідчення водія не вилучали, тимчасовий дозвіл не видавався, відмова у лікаря не оформлювалася, направлення не видали.

Доповнив також, що у зв`язку з відсутністю постійного місця роботи, права керування транспортним засобом є для нього єдиним джерелом для існування, можливістю отримати додатковий заробіток для родини та допомоги матері, яка потребує допомоги за станом здоров`я.

Захисником адвокатом Дідик А.О. до матеріалів справи долучено письмове розгорнуте клопотання з обґрунтуванням позиції захисту (а.с.23-29). В судовому засіданні захисник зауважила та заявила клопотання про визнання недопустимим доказом долучених відеоматеріалів, оскільки ці докази зібрані з порушенням вимог законодавства, не є оригіналом, а також вважала необхідним провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Акцентував увагу суду, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, такі докази відсутні, підстав для його зупинки не було, він зупинився самостійно. Невідомо на які пристрої проводилась відеофіксація, зазначено лише набор цифр, оригінали до матеріалу не долучені. Особі відмовили в залученні захисника, видачі направлення на огляд, від якого він не відмовлявся, при цьому від керування його не відстороняли.

Дослідив матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливістю правозастосовної діяльності у судочинстві є те, що збирання та попереднє встановлення фактів здійснюється одними особами, а прийняття рішення по суті іншими. Незважаючи на те, чи така попередня діяльність має офіційний характер, орган правозастосування, перш ніж прийняти правове рішення, зобов`язаний оцінити її результати, переконатись в тому, що фактична ситуація, передбачена гіпотезою відповідної правової норми, мала місце. Суд, який здійснює судовий розгляд, не вправі обмежитись наданими фактами без їх власної оцінки.

Отже, судом проаналізовано представлені у справі докази, зокрема,

- пояснення особи, яка притягається до відповідальності;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№442915 від 04.09.2025, що є самостійним доказом у справі зауважень до якого не внесено, в п.п. 10.11 протоколу зазначено про технічний засіб відеозапису на 471348,471269 та долучення до протоколу рапорту поліцейського та направлення водія на огляд;

- рапорт поліцейського УПП ДПП в Дніпропетровській області від 04.09.2025, про зупинку водія ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" (якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху), ч.1 ст.130 КУпАП, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, попереджено про заборону подальшого керування, авто передано тверезому водію, посвідчення водія не вилучалось, не надав до рук;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2025 о 00 год.20 хв.;

- відеозапис, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №442915 від 04.09.2025 (два диски).

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень п.1.3, п.1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний: - виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Суд зауважує, що особа, яка отримала право керування транспортним засобом, має необхідні теоретичні знання правил дорожнього руху та володіє практичними навичками управління джерелом підвищеної небезпеки.

Зокрема, позиція сторони захисту в клопотанні про закриття справи містить такі підстави: свідки не залучались, подія на бодікамери поліцейських не фіксувалась, направлення в лікарський заклад не виписувалось та не надавалось (а.с. 24).

Так, захисником зазначено, що матеріали не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та неможливо зробити висновки щодо обставин, що передували пропозиції пройти огляд. Натомість, в поясненнях суду ОСОБА_1 пояснив, що рухався по Старому мосту з лівого на правий берег міста. Відтак, особа, яка притягається до відповідальності підтверджує факт керування транспортним засобом. Підстава зупинки транспортного засобу та перевірки документів зафіксована в рапорті поліцейського - п.7 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" (якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху).

Версія ОСОБА_1 , що він на мосту перебував як пішохід, озвучувалася ним 04.09.2025 на місці поліцейським (запис 471348, час 00:27, 11:33 хв), коли замкнув автомобіль на сигналізацію, ОСОБА_1 проходить повз поліцейських, які ставлять питання куди він зібрався, водій в свою чергу питає чи він затриманий, повідомляє, що він взагалі пішохід, не водій і що від нього хочуть, не зрозуміло, хто має проходити огляд і в якості кого, невідомо..

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 24 вказаного Закону встановлено додаткові повноваження поліції, зокрема забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» «в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.Вказані заходи покликані на забезпечення безпеки цивільного населення, виявлення диверсійних дій противника, забезпечення завдань військового стану.

Отже, в суду відсутні підстави для сумніву в законності патрулювання поліцейськими вказаного об`єкту в період комендантської години в умовах воєнного стану.

Згідно з протоколом серії ЕПР 1 №442915, що є офіційним документом, зазначено про технічні засоби відеозапису: 471348, 471269. Ці індивідуальні номери відповідають автоматичному позначенню на записах, долучених на матеріалах.

З матеріалів відеозапису (471269, 00:14 год), долученого до протоколу вбачається, що запис починається з 04.09.2025 о 00.15 год., перші хвилини розмова між поліцейським та водієм через частково відкрите вікно автомобіля, де поліцейський пропонує водію надати документи,

вбачає в особи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) (02:15 хвилина запису) та пропонує пройти огляд у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я та за допомогою алкотестеру Драгер (час 00:16)… ви готові пройти огляд на стан сп`яніння? Перепитує, чи за допомогою Драгеру, повідомляє, що слід чекати.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо недопустимості доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки запис є перервним, а диск не є первинним носієм інформації, на який фіксувалося правопорушення. В задоволенні клопотання про визнання відеозапису недопустимим доказом та не дослідження його в судовому засіданні, відмовлено. Суд виходить з того, що оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19. Стороною захисту не ставилось питання про спотворення чи оспорювання обставин, зафіксованих за допомогою відеозйомки, навпаки, позиція захисту саме зводилась до аналізу зафіксованої інформації, приводилася в обґрунтування позиції, тому вважаю не слушними доводи сторони захисту щодо недопустимості в якості доказу інформації, зафіксованої на відеофайлах на електронному носії.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266КУпАП).

Суд відхиляє доводи про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та не залучення свідків, оскільки з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції здійснювався відеозапис. При цьому наявний відеозапис достатньою мірою відтворює подію, описану у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , що і підтверджує особа, яка притягається до відповідальності, аналізуючи фактичні обставини події 04.09.2025.

Тривалість відеозаписів з двох бодікамер поліцейських (два записи по 1 год. 18 хвилин) та фіксація проведених заходів щодо перевірки інших водіїв на мосту під час патрулювання саме й свідчить про безперервність фіксації подій.

Доводи захисника, що відеозапис є неналежним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він не є безперервним у порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1206 від 18.12.2018 року суд вважає неслушними, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП відеозапис є обов`язковим лише при огляді водія на стан сп`яніння. В іншій частині провадження КУпАП не вимагає застосування відеозапису. Решту змісту відеозапису з бодікамер працівників поліції, чи з відеореєстратора службового автомобіля, слід розглядати як доказ, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП. При цьому КУпАП, як закон, у жодній свої нормі не вимагає безперервності відеозапису, та доручення у його такій формі до матеріалів справи. Наведена вище Інструкція передбачає порядок використання працівником поліції спеціального технічного засобу із функцією відеозапису під час несення служби, та не регламентує обсягу використання такого відеозапису у матеріалах справи.

Доводи на які вказує ОСОБА_1 , що його не відстороняли від керування, є безпідставними, оскільки відповідно до змісту рапорту поліцейського, зареєстрованого в ЄО №17774 від 04.09.2025 водія було попереджено про заборону подальшого керування. При цьому КУпАП, встановив вимогу, за наявності підстав, про відсторонення особи від керування, практичного виконання такої вимоги не наводить. Тому на переконання суду усне висловлення особі про її відсторонення від керування, чи зазначення, про це матеріалі слід вважати дотриманням вимог ч. 7 ст. 266 КУпАП.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так, з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду.

Запис 471348

Час 00:15 год. поліцейський називає ознаки алкогольного сп`яніння особи (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці), пропонує пройти огляд у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я або за допомогою газоаналізатора Драгер. Перепитує водія, .. за допомогою Драгера?, водій відповідає згоден (час 00:16 год., запис 00:36), на запитання водія поліцейський відповідає, слід чекати. Далі поліцейський запитує про причини перебування в комендантську годину (00:17), представляється на вимогу водія, пред`являє службове посвідчення (запис 00:02:31).

Час 00:20, запис 00:05:25, поліцейський повідомляє, що очікуємо Драгер;

Час 00:28 год, запис 00:11:47, 00:12:25,00:12:49 в бік поліцейських рухається водій, якого зупиняють поліцейські, повідомляють, що слід залишитися на місці, у відповідь водій питає чи він затриманий, зазначає, що він взагалі пішохід, повторно поліцейський питає про готовність пройти огляд, від водія отримує відповідь питанням: на стан алкогольного сп`яніння кого? Я пішохід.

00:29 повідомляють, що під`їхав Драгер, щоб ви пройшли огляд на сп`яніння. Відповідь водія: « Я не водій, я пішохід, на стан сп`яніння чого/кого, я пішохід». Ви 15 хвилин назад керували, пропонують пройти огляд (запис 00:15:53), в 00:32, я не водій, пішохід, поліцейський повідомляє, що вважає такі дії за відмову, буде складати протокол по ст. 130 КУпАП. Водій сперечається, пропонує поліцейським читати КУпАП та забирати машину, яку він залишив.

Запис 00:30 роз`яснюються права, час 00:46 год. Натомість водій 00:31 перебиває, хоче заявити клопотання, поліцейський пояснює, що слухає клопотання, разом з тим, водій наполягає на включенні камери.

Запис 471269

Повідомлення поліцейського 00:42 старий міст, порушення ПДР, зупинили ОСОБА_2 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився, буде складатися матеріали за ст. 130 КУпАП; машина займає праву полосу

Водій повідомляє, що він 00:45 пішов, не слухає поліцейського, який повідомляє, що ознайомить його правами, перебиває, уходить від поліцейського, сперечається, повідомляється про розгляд; 00:47 я вас слухаю, заявляйте клопотання; 00:47 усне не можна, евакуюй машину або чекаємо тверезого водія

00:49 запис слів водія: "я хотел Драгер, Драгер где-то уехал, я пішохід".

01:02 протокол будете отримувати? 01:03 протокол вже складено.

01:06 будете отримувати копію протоколу.

01:09 зробіть направлення на медичний огляд, 01:20:44 я готов ехать, ви меня не направляєте, 01:22:28 роз`яснюється, що безоплатної допомоги не надається, можете викликати адвоката, я Вам викликати адвоката не буду.

Аналізуючи переглянутий відеоматеріал, суд зазначає, що поведінка водія на місці дійсно не відповідала обстановці події, була спрямована на уникненні виконання обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР та правильно оцінена поліцейськими як відмова від огляду.

Незгода та зауваження водія з оформленням матеріалу поліцейськими, не спростовує фактичних обставин відмови від огляду та не надає водію такого права. Норми чинного законодавства однозначно зобов`язують водія виконувати вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і така вимога не ставиться в залежність від виконання процесуальних вимог при оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Окремо, ОСОБА_1 наполягає та звертає увагу на відсутність надання йому можливості та направлення пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до змісту норми ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння... поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З вищевикладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.

Разом з цим, протягом більш ніж півтори годинного спілкування з поліцейськими бажання уникнути огляду чітко прослідковується в поведінці ОСОБА_1 незалежно від можливості його проходження на місці або в лікарні.

Зазначені особою, яка притягається до відповідальності обставини, на його думку свідчать про упередженість поліцейського та бажання будь-що скласти щодо нього протокол. Разом з тим, об`єктивних даних упередженості поліцейських до водія ОСОБА_1 судом не встановлено.

Суд враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справі "Серявін та інші проти України", де ЄСПЛ зазначав: "ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті".

Відтак, за висновками суду, з огляду на серйозність правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ставлення до подібних діянь пересічних громадян, різкого осуду суспільства, що знаходить широкого висвітлення в ЗМІ, інтернет ресурсах, громадських обговореннях, водій джерела підвищеної небезпеки має розуміти, що на нього покладається серйозна відповідальність та висуваються підвищені вимоги.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази саме в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена в повному обсязі, та його діяння правильно кваліфіковано.

При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно ч.1 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня розгляду скарги.

Суддя Г.В. Качаленко