ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/803/2157/25 Справа № 204/6359/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

08 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Корчистої О. І. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА :

06 жовтня 2025 року у провадження судді надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Корчистої О. І. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року, якою повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року стосовно ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 172-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що:

- він подав апеляційну скаргу та вказав обґрунтовані доводи, чому має процесуальний статус потерпілого в цій справі, оскільки адміністративне корупційне правопорушення пов`язане зі збором і поширенням його персональних даних;

- в своїй апеляційній скарзі окремо порушив питання про визнання його потерпілим, проте суддя у постанові про повернення апеляційної скарги взагалі не надала оцінки доводам, що свідчить про упереджений підхід і фактичне позбавлення його права на апеляційний перегляд та доступ до правосуддя, а також порушення принципу рівності сторін;

- статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України гарантується право на справедливий суд, ігнорування доводів учасника справи щодо його процесуального статусу та права на захист створює обґрунтовані сумніви в неупередженості судді.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлений належним чином.

Дослідивши заяву про відвід, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до такого висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує поняття «відвід судді» та процесуальну форму його вирішення.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачено у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктом першим статті 6 ЄКПЛ кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відтак безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним.

Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність презюмується доти, доки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного.

Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, підлягає перевірці наявність або відсутність переконливих фактів, які можуть викликати сумнів у його безсторонності. Це означає, що під час з`ясування питання про існування причин припускати небезсторонність судді вирішальною є не позиція заінтересованої сторони, а обґрунтованість відповідного побоювання. Об`єктивний критерій зазвичай стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 56).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N 4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п. 66, 67).

Доводи заяви про відвід, які зводяться до непогодження з рішенням судді про повернення апеляційної скарги, не є підставою для відводу судді, оскільки не свідчать про можливу необ`єктивність чи упередженість судді Корчистої О.І.

Заява про відвід судді Корчистої О.І. з цих підстав вже була предметом судового розгляду неодноразово та було відмовлено у їх задоволенні.

Таким чином, суддя доходить висновку, що відомості, зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід судді Корчистої О. І. не можуть свідчити про упередженість судді і не виключають її участь у розгляді заяви про роз`яснення постанови суду, у зв`язку з чим наведені ним доводи щодо відводу є безпідставними, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Звертаю увагу, що повторне подання заяви про відвід судді без наведення нових обставин свідчить про зловживання правом на відвід.

Керуючись статтями 7, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Корчистої О. І. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Джерелейко