Справа № 570/4330/25
Номер провадження 3/570/2184/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №1 Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12.06.2001,

за ч.2 ст.51 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно допротоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 469035 від 27.08.2025 ОСОБА_1 19 серпня 2025 року об 11 годині 15 хвилин по вул. Барона Штейнгеля, 90 в с. Городок Рівненського району Рівненської області здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме здійснив крадіжку щебня вартістю 2000 гривень.

ОСОБА_1 належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи за адресою, вказаною ним особисто. До суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в справі є достатні дані про його обізнаність зі своїми правами, про місце і час розгляду справи, наявні його письмові пояснення та відсутнє клопотання про перенесення судового розгляду, достатні докази для прийняття рішення, відсутня необхідність заслуховувати його особисті пояснення з приводу події, беручи до уваги встановлені строки розгляду справ, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, вважаючи, що за наведених обставин право особи на захист порушено не буде. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2025 року було повернуто вказану справу для належного оформлення.

На виконання постанови суду від 10 вересня 2025 року інспектором поліції надано рапорт, в якому зазначено, що під час складання протоколу свідком події був ОСОБА_2 , який був і заявником та надав пояснення щодо події. Також в рапорті зазначено, що правильним слід вважати по-батькові особи " ОСОБА_3 " (з апострофом). Однак при цьому няких виправлень в протоколі, які було б необхідно зробити відповідно до норм діючого законодавства, зроблено не було. Вказаний рапорт суд не може вважати належним оформлення протоколу. Також в поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що на ділянці дороги 4км+426м - 8 км+426м була наявна відеофіксація. Однак до матеріалів справи не долучено відеофайл з фіксацією події.

Диспозиція ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 469035 від 27.08.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.51 КУпАП.

До протоколу уповноваженою особою додано копію письмового пояснення ОСОБА_1 від 19.08.2025 про те, що він побачивши великі вибоїни на дорозі, що перешкоджали руху транспортного засобу, взяв десь 1,5 тонни щебеню, якій лежав на обочині дороги, щоб тут же засипати вибоїни.

Також матеріали справи містять фото, на яких трактор засипає щебінь у ями на дорозі.

Разом з тим, матеріали справи не містять документів щодо власника щебеню, ні заяви власника про крадіжку щебеню, а також відсутні документи про вартість щебеню.

Уповноваженою на складання протоколу особою до матеріалів справи не долучені відеозаписи події з нагрудних камер поліцейських, які виїжджали на виклик про вчинення крадіжки.

У справі відсутні як інформація відомості щодо претензій власника майна щодо його викрадення.

За таких обставин суд позбавлений можливості з`ясувати фактичні обставини адміністративного правопорушення, що ставляться у провину ОСОБА_1 , час, місце, спосіб вчинення дрібної крадіжки, наявність чи відсутність умислу на таємне викрадення чужого майна.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським не зібрано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, тобто уповноваженою на складання протоколу особою не доведено у встановлений законом спосіб, що ОСОБА_1 дійснив 19.08.2025 крадіжку щебеню.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватися лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам Кобець проти України від 14.02.2008 року, Берктай проти Туреччини від 8 лютого 2001 року, Лавенте проти Латвії від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зі змісту статей 9, 33, 245, 252 КУпАП вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суд наголошує, що не має повноважень на самостійне відшукання доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

З огляду на викладене, суддя вважає, що наявних у матеріалах справи доказів недостатньо для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, що, в свою чергу, вказує на відсутність в його діях складу такого правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями статей 9, 33, 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, 268, 276, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 51 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.