П О С Т А Н О В А

іменем України

"06" жовтня 2025 р. Справа153/1380/25

Провадження3/153/672/25-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу, громадянку України, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№426595 від 18 серпня 2025 року, 18 серпня 2025 року о 10 год. 13 хв. по вул.Свободи, 5 в м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат тесту 0,85 проміле.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові поснення зі змісту яких встановлено, що вона вину не визнає. Заперечувала щодо обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Надала суду письмові пояснення наступного змісту: ОСОБА_1 зазначає, що вона не керувала транспортним засобом, коли екіпаж працівників поліції під`їхав до автомобіля ВАЗ 2163 НОМЕР_2 , в якому вона перебувала, даний автомобіль був припаркований та стояв на узбіччі дороги, була увімкнена світлова сигналізація (аварійні вогні). За пропозицією працівника поліції вона пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці. Спочатку вона відмовилась від направлення її на огляд до медичного закладу, проте в телефонному режимі від чоловіка, вона дізналась, що вона може пройти огляд в медичному закладі шляхом здачі зразків біологічного середовища, а саме сечі та крові для більш детального та об`єктивного дослідження. Працівники поліції відмовились направляти її до медичного закладу, аргументуючи це тим, що вони вже оформлюють матеріали справи. В подальшому вона самостійно прибула до медичного закладу, щоб пройти огляд на стан сп`яніння. В медичному закладі вона повторно пройшла огляд на стан сп`яніння, але у неї не було відібрано біологічних зразків, мотивуючи це тим, що такі дослідження вони проводять лише в кримінальних справах. З урахуванням вищевикладеного, просить суд провадження відносно неї закрити .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Патяк А.С. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеного за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 6810» є недопустимим доказом, оскільки останнє калібрування технічного засобу проводилось 04 лютого 2025 року, а огляд ОСОБА_1 було проведено 18 серпня 2025 року, що перевищує 6 місячний строк та ставить під сумнів результат такого освідування. Крім цього, з роздруківки про результат тестування ОСОБА_1 №426595 від 18.08.2025 року вказано результат тесту 0,84 проміле, а в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.08.2025 року зазначено 0,85 проміле. Також з роздруківки про результат тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вказано, що тестування відбулось о 08 год. 32 хв., а з матеріалів справи встановлено, що фактичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений о 10 год. 18 хв. Наведене ставить під сумнів вказане тестування.

В порушення вимог складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було вручено другий примірник вищевказаного акту огляду. Крім того, у вказаному акті огляду в графі «назва, номер спеціального технічного засобу» зазначено лише назва спеціального технічного приладу Драгер Алкотест 6810. Таким чином, даний акт огляду ОСОБА_1 , слід визнати недопустимим доказом.

Як вбачається з відеозапису відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі працівників поліції, відеозапис не проводився безперервно, що позбавляє можливості встановити об`єктивні обставини справи та свідчить про порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а отже СД-диск із вмістом файлу відеозапису слід визнати неналежним та недопустимим доказом. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а отже недоведена об`єктивна сторона даного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, тому не можна встановити складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши надані матеріали справи, а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№426595 від 18 серпня 2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, корінець алкотестера Драгер 6810, висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №15, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5510840 від 18 серпня 2025 року за ч.2 ст.122 КУпАП, рапорт та DVD диск із вмістом відеозапису, приходжу до наступних висновків:

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 1-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , поліцейським до протоколу долучено відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, відеозапис з нагрудної відеокамери та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5510840 від 18 серпня 2025 року за ч.2 ст.122 КУпАП. Зокрема, вбачається як ОСОБА_1 перебувала за кермом заведеного транспортного засобу, який перебував на проїжджій частині дороги та був зупинений працівниками поліції. Тому суд вважає доведеним факт крування ОСОБА_1 транспортним засобом 18 серпня 2025 року о 10 год. 13 хв.

Для підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння до протоколу про адміністративне правопорушення долучено корінець Алкотестера Драгер 6810 та висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №15.

При дослідженні зазначених доказів, судом було встановлено, що згідно результат тесту №1978 Алкотестера Драгер 6810 освідування особи на стан алкогольного сп`яніння було проведено о 08 год. 32 хв. 18 серпня 2025 року, хоча згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№426595 від 18 серпня 2025 року та відеозапису, який міститься в матеріалах даної справи встановлено, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції 18 серпня 2025 року о 10 год. 13 хв. та її освідування з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відбулося пізніше ніж було вказано у тесті №1978 Алкотестера Драгер 6810. Зі змісту результат тесту №1978 Алкотестера Драгер 6810 встановлено, що ОСОБА_1 від підпису відмовилась, а з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що ОСОБА_1 з результатом тесту не згідна. Згідно направлення на огляд на стан сп`яніння №54 встановлено, що ОСОБА_1 було направлено до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння о 10 год. 20 хв. 18 серпня 2025 року.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№426595 від 18 серпня 2025 року встановлено, що даний протокол відносно ОСОБА_1 складено 18 серпня 2025 року о 10 год. 45 хв., а з долученого до матеріалів справи висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №15 встановлено, що медичний огляд ОСОБА_1 з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння було проведено 18 серпня 2025 року о 12 год. 30 хв. в КНП «Ямпільській територіальній лікарні», тобто пізніше ніж було складено протокол адміністративне правопорушення серії ЕПР1№426595 від 18 серпня 2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини, викликають обґрунтовані сумніви в достовірності відомостей щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто її вина не доведена поза розумним сумнівом, суд вважає за доцільне закрити провадження по справі на п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.ст.7, 8, 221, 245, 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.62 Конституції України, ст.ст.13,17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: М.М. Дзерин