Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1121/24 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Номер провадження №33/4805/716/25
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Чорноуса А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 05 травня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 05 травня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 16 липня 2024 року о 15 годині 30 хвилин в с. Печанівка по вул. Центральна Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком за №15 від 16 липня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що зупинка транспортного засобу під його керуванням є безпідставною, а тому подальші дії працівників поліції є неправомірними. На момент розгляду справи судом він хворів, просив суд відкласти розгляд справи, проте суд його прохання залишив поза увагою. А тому вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина - недоведена.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Чорноус А.А. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення з`явившись учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 16.07.2024 вбачається, що 16 липня 2024 року о 15 годині 30 хвилин в с.Печанівка по вул.Центральна Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком за №15 від 16 липня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджено:

- висновком медичного огляду від 16.07.2024 №15 КНП «Любарська лікарня» Любарської селищної ради, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №313852 від 16.07.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП (а.с. 3);

- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с. 5);

- відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КНП «Любарська лікарня» Любарської селищної ради. В медичному закладі проведено огляд на спеціальному технічному засобі (результати 2,69 та 2,70 проміле відповідно) та складено відповідні матеріали за результатами проведеного огляду. Жодних зауважень ОСОБА_1 не висловлював.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що зупинка транспортного засобу під його керуванням є безпідставною, не приймаються до уваги, оскільки поліціянтами зупинено транспортний засіб на підставі вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» за порушенням ОСОБА_1 ПДР, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №313852 від 16.07.2024 за ч.ч. 1, 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП (а.с. 3), за що особисто поставив підпис, тобто визнав порушення ПДР, а тому доводи в цій частині повністю спростовуються. В даному випадку, після зупинки автомобіля було надані відповідні пояснення щодо мотивів зупинки, та повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.

З урахуванням наведеного подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом ОСОБА_1 хворів, а тому просив суд відкласти розгляд справи, оскільки розгляд справи призначався неодноразово і про судове засідання останній повідомлявся судовими повістками 30 вересня 2024 року, 28 листопада 2024 року, 19 грудня 2024 року, 22 січня 2025 року, 31 січня 2025 року, 06 березня 2025 року, 03 квітня 2025 року, 07 квітня 2025 року, 11 квітня 2025 року, 01 травня 2025 року та 05 травня 2025 року (а.с. 11, 12, 16, 22, 23, 24, 28, 30, 32, 34, 37, 43). Неодноразово судові засідання відкладалися за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з лікуванням або для можливості укласти договір з адвокатом (а.с. 18, 26, 31, 33, 35). Факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Романівським районний судом Житомирської області є беззаперечним. Тому, з приводу наведених апелянтом доводів апеляційний суд вважає за необхідне, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Окрім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на отримання правової допомоги, уклав договір із захисником ОСОБА_2 , який також належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, та під час розгляду справи винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, аргументувавши свою позицію суттєвими порушеннями працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів правових норм КУпАП, а також відомчих інструкцій, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть за встановлених обставин бути підставою скасування оскаржуваної постанови. Разом з тим, слід зауважити, що апеляційним судом прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 до розгляду та надано можливість відстоювати свою позицію в апеляційному суді, чим фактично забезпечено право на справедливий судовий розгляд компетентним та незалежним судом.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 05 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь