Справа № 333/6907/25
Провадження №3/333/2626/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 року о 21 годині 54 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Володимира Українця, буд. 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 26.10.2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою серії ЕНА 3343534. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Окрім того, 17.07.2025 року о 21 годині 54 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Володимира Українця, буд. 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 01.07.2025 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постановою серії ЕНА 5113251. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 повторно не з`явився, з запереченнями або поясненнями на протокол до суду не звертався. Викликався до суду шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення місця розгляду справи, а також за допомогою направлення судової повістки за адресою зазначеної в протоколі та направленням SМS-повідомлення на номер телефону, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яке доставлено завчасно. З огляду на вказане, судом були використані всі можливості для належного сповіщення ОСОБА_1 щодо розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394798 від 17.07.2025 року, в якому зафіксовано факт повторного протягом року порушення ОСОБА_1 п.2.1 (а) та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394803 від 17.07.2025 року, в якому зафіксовано факт повторного протягом року порушення ОСОБА_2 п.2.1 (а) та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП;

- постановами ЕНА 3343534 від 26.10.2024 року, ЕНА 5113251від 01.07.2025 року;

- рапортами поліцейського від 17.07.2025 року, відповідно до яких під час несення служби, був зупинений транспортний засіб «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який не мав права керувати транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року;

- довідкою з бази даних «Адмінпрактика», відповідно до якої ОСОБА_1 постановами постановами ЕНА 3343534 від 26.10.2024 року, ЕНА 5113251від 01.07.2025 року притягнутий до адміністративної відповідальності;

- архівом адмінправопорушень, скоєних ОСОБА_1 ;

- відеозаписами правопорушень, відповідно до яких, судом встановлено факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права такого керування, правопорушення вчинене повторно протягом року.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Положеннями пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що надані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, та винуватість у ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, зокрема і за ч. 2 та ч. 4 ст.126 КУпАП, посвідчення водія не має (згідно довідки підсистеми «Адмінпрактика»).

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують її відповідальність судом не встановлені.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 , у зв`язку з чим застосувати оплатне вилучення транспортного засобу неможливо.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, вважає за необхідне покласти на нього стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вказане та характер вчинених правопорушень, вважаю за необхідне накласти на правопорушника стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 23, 33, 126, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, та у відповідності до ч. 2 ст. 36 КупАП остаточно накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень: (реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова