Справа № 215/3639/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу слідує, що 22.05.2024 р., о 10:51 год., ОСОБА_1 за адресою Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Тернівський район, по вул. Сергія Колачевського, 7, керував транспортним засобом Опель Омега з д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медзакладі КБЛНПД ДОР в лікаря-нарколога, результат огляду «позитивний», що підтверджується висновком № 1210 від 22.05.2024 р., чим порушив п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування ТЗ був відсторонений. Огляд проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису БК475476. Рух зафіксовано на службовий відео реєстратор БК475476, 475465.

Порушник ОСОБА_1 та його захисник до суду не з`явилися. Захисник адвокат Солодовник О.А. надав суду клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Приймаючи рішення за протоколом, суд виходить зі слідуючого.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За даних обставин, з урахуванням достатності обсягу наданих доказів, вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності порушника та його захисника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 636505 від 22.05.2024 (а.с. 4), рапорт (а.с.5), висновок щодо результатів медичного огляду від 22.05.2024 року (а.с.6), довідка, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування ТЗ (а.с.7), роз`яснення про відсторонення від права керування (а.с.8), копія постанови ЕНА №2208159 від 22.05.2024 р., диск з відеозаписом (а.с.10), додаткова інформація (а.с.2), приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З рапорту працівника поліції вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Водій погодився пройти огляд у спеціалізованому закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога за допомогою газоаналізатора «Drager». Результат тесту становив 0,55‰, на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення ААД636505 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто поліцейськими не дотримано передбаченої законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відсутні дані про роз`яснення ОСОБА_1 його права на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою саме газоаналізатора «Драгер».

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, поведінки тощо.

Згідно з п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, що відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Такий огляд здійснюється із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості у присутності двох свідків.

Проте, переглянуті судом відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять відомостей про пропозицію водієві пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, відсутній факт роз`яснення йому відповідних прав та фіксація виявлених ознак сп`яніння відповідно до п.3 Інструкції.

Крім того, в матеріалах справи відсутній акт огляду на місці зупинки, що підтверджується як наданим диском із відеофіксацією, так і відсутністю будь-яких відповідних документів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення та відсутність його зазначення у протоколі (графа «до протоколу додається» не містить посилань на акт огляду чи направлення на медичний огляд).

Згідно з ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди особи на проведення огляду на місці або незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відповідно до п.7 Інструкції, у разі відмови водія від проходження огляду на місці або незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Розділом ІІ п.п. 8, 9 Інструкції передбачено, що для проведення огляду в медичному закладі поліцейський повинен оформити направлення на огляд за формою, наведеною в додатку 1 до Інструкції, в якому обов`язково зазначаються ознаки сп`яніння. Також поліцейський зобов`язаний забезпечити доставку особи до закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським не було оформлено направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, що підтверджується відсутністю такого документа та змістом переглянутих відеозаписів.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора, поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Долучений до матеріалів справи диск, містить відеофайли типу «МР4» з назвами clip1 clip6, video_2024-05-24_13-27-18, але під час перегляду відеоматеріалів, долучених до матеріалів справи, відеозапис події складений з відеозаписів з 2 бодікамер відеореєстраторів, та з розривом фіксування подій, в тому числі, тестування «Драгером» в закладі охорони здоров`я, оформлення протоколу - не з безперервним відеофіксуванням, що свідчить про внутрішню суперечність матеріалів у доказах (обставинах) і судне має можливості надати їм відповідну належну оцінку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поліцейським було порушено вимоги як Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, так і ст. 266 КУпАП, зокрема: не проведено огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; не роз`яснено водієві його право пройти такий огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер»; не складено акту огляду на місці; не оформлено направлення на медичний огляд; не зафіксовано встановлення ознак сп`яніння у спосіб, передбачений законом.

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено та не доведено жодними належними та допустимими доказами виконання поліцейськими вимог Інструкції, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, протокол, який складено нібито за наслідками огляду в медичному закладі, містить запис, що він складений о «12 год. 02 хв.», при тому, що у висновку щодо результатів медичного огляду вказано час його складання як «12 год. 20 хв.». Тобто протокол складений до отримання самого висновку, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому у висновку не вказано, яким саме способом (методом), крім можливо тесту газоаналізатора «Драгер», встановлювався стан алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

У справі «Ушакова проти України» (рішення від 18.06.2015 р., заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, в тому числі шляхом подання запитів до медичної установи про спосіб встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки таким чином, перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту того, що працівниками поліції в установленому законом порядку було дотримано Порядку складання протоколу, відеофіксації, належного проведення огляду як на місці зупинки водія транспортного засобу, так і у медичному закладі та роз`яснення прав, передбачених КУпАП.

Враховуючи також позицію, викладену у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 8, суди зобов`язані всебічно і об`єктивно з`ясовувати обставини кожної справи. У разі, коли докази зібрано з порушенням закону, вони не можуть визнаватися допустимими.

Отже, докази, надані у справі, не є достатніми, належними та допустимими. Матеріали справи містять численні порушення процесуального порядку, передбаченого законодавством України. Тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними доказами.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутнє адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245,247, 251,252, 279, 280, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

СУДДЯ: