Справа № 128/1307/25
Провадження № 33/801/994/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 3.09.2025 по справі № 128/1307/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 3.09.2025 по справі № 128/1307/25 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду, 10.04.2025 о 19:40 год в с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Львівське шосе, 8, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на промінь світла, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікувальному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (вх № 18845/25 від 16.09.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Основними доводами апеляційних скарг є те, що судом першої інстанції допущено порушення положень статей 251, 252, 278, 279, 280 КУпАП; у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме пункт ПДР України порушено ОСОБА_1 ; відсутні докази керування автомобілем та зупинки автомобіля працівниками поліції; ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення; працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про ознаки наркотичного сп`яніння, які були у нього виявленні; ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи; направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено 10.04.2025 о 20:20 год, тобто після складання протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2025, який складено о 19:40 год; на відеозаписі не зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Ускова С.Е. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 296673 від 10.04.2025, згідно якого 10.04.2025 о 19:40 год в с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Львівське шосе, 8, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на промінь світла, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікувальному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України /а. с. 1/;

- направленням від 10.04.2025 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /а. с. 3/;

- довідкою інспектора САП ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області Гаврилюк Ю., відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 /а. с. 5/;

- відеозаписом з місця події (час 19:38 по 20:40) з якого вбачається, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , який був біля автомобіля Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені у нього ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, блідність обличчя), на запитання працівників поліції чи вживав ОСОБА_1 наркотичні засобі перед керування автомобіля, він повідомив, що йому вкололи налбуфін 2 години назад, а 3 числа він скурив сигарету з наркотичними засобами (час 19:42, 19:58). ОСОБА_1 зазначив, що він їде 80 км, більше не їде; працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Від огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився неодноразово, наслідки відмови йому були роз`ясненні (час 20:02 20:04; 20:15).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено процесуальні порушення в частині дослідження та оцінки доказів, а також не враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме пункт ПДР України порушено ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при винесенні постанови судом першої інстанції були дотримані вимоги статей 251, 252, 278, 279, 280 КУпАП, надана оцінка наявним у справі доказам та з`ясовані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. З огляду на зміст протоколу, у якому зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України безпідставними є також і доводи апелянта про відсутність даної обставини у протоколі.

Аргументи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинки автомобіля працівниками поліції, тому ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що на відеозаписі міститься інформація на підставі якої суд першої інстанції зробив правильний висновок про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, на відео час 19:40 ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що він рухався зі швидкістю не більше 80 км. Протягом усього періоду спілкування з працівниками поліції ним не заперечувався факт керування автомобілем. Події відбуваються на трасі. При вирішенні питання про відсторонення його від керування транспортним засобом, працівникам поліції повідомляв, що далі їхати не буде та зателефонує сторонній особі, яка забере автомобіль.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про ознаки наркотичного сп`яніння, які були у нього виявленні, апеляційний суд вихиляє, оскільки працівником поліції під час спілкування з ОСОБА_1 було повідомлено про виявлені ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, блідність обличчя) (час 19:58; 20:00:35).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735)).

Апеляційний суд вважає безпідставними також аргументи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки працівником поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Від огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився неодноразово, наслідки відмови йому були роз`ясненні та він їх розумів (час 20:02 20:04; 20:15).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено 10.04.2025 о 20:20 год, тобто після складання протоколу про адміністративне правопорушення від 10.04.2025, який складено о 19:40 год, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки направлення на огляд складено 10.04.2025 о 20:20 год /а. с. 3/, а протокол про адміністративне правопорушення складено 10.04.2025 о 20:33 год. /а. с. 1/.

Посилання апелянта, що на відеозаписі фактичним є інший час складання направлення на огляд не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, з огляду на те, що особа відмовилася від проходження огляду, а отже розбіжності у часі складання даного документу не призвело до порушення прав водія та негативних наслідків для нього.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи заявника про те, що поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення перебував у відпустці за станом здоров`я, а отже його огляд на стан сп`яніння мав проводитися з урахуванням вимог ст. 266-1 КУпАП.

Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Доказів виконання ОСОБА_1 10.04.2025 року обов`язків військової служби (ст. 266 -1 КУпАП) суду не надано.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При вирішенні справи суддею першої інстанції дотримано вимоги статей 245, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, інших обставин справи.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовуються правильні висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 , правильність кваліфікації дій за частиною першою статті 130 КУпАП, та обґрунтованість призначення стягнення в межах санкції інкримінованої статті.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції стягнувши з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 605,60 грн, не звернув увагу на те, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 674449 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи «Б», інвалідність встановлена безтерміново /а. с. 40/.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Підсумовуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 3.09.2025 по справі № 128/1307/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, змінити, виключивши із резолютивної частини постанови абзац 2 наступного змісту «Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 605,60 грн». В іншій частині постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 3.09.2025 по справі № 128/1307/25 залишити без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 3.09.2025 по справі № 128/1307/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, змінити, виключивши із резолютивної частини постанови абзац 2 наступного змісту «Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 605,60 грн».

В іншій частині постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 3.09.2025 по справі № 128/1307/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота