печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП -не відомий;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

23.07.2025 о 09 год. 30 хв. у м. Києві по бульв. Лесі Українки, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського № 472032, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, день та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

До початку судового засідання від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі, у якій зокрема, останній зазначив, що поліцейським не було зафіксовано порядок перевірки реакції його зіниць та огляду рук. Крім того, належними та допустимими доказами не підтверджено факт керування ним транспортним засобом.

Крім того, подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на військовій службі та неможливістю брати участь у судовому засіданні особисто.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи строки розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП та положення ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння, серед них наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, на вимогу працівника поліції водій зобов`язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, судом досліджено відеозапис з боді камери інспектора патрульної поліції № 472032, з якого вбачається, що співробітниками поліції зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 за порушення Правил дорожнього руху. У ході спілкування працівником поліції виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку.

Також відеозаписом зафіксовано, як поліцейський виявивши у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння попросив останнього провести пальцево-носову пробу та тест на координацію рухів, за наслідками проведення яких виявив, що зіниці очей, не реагують на світло та зафіксував порушення координації рухів. (09:26:57 хв. відеозапису, 09:36:40 хв. відеозапису).

Відтак, заперечення ОСОБА_1 щодо недоведеності факту керування транспортним засобом та автоматичного перерахування поліцейським ознак сп`яніння є неспроможними, та повністю спростовуються відеозаписом з боді камери поліцейського.

Крім того, відеозаписом зафіксовано, що працівник поліції роз`яснює процедуру доставки водія відносно якого у працівника поліції існує підозра, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я у поліцейському службовому автомобілі у супроводі працівників поліції.

На неодноразові пропозиції проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення огляду ОСОБА_1 від проходження огляду категорично відмовлявся, оскільки поспішав до стоматолога. (09:38:50 хв. відеозапису).

ОСОБА_1 роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто, відмова водія транспортного засобу від проведення огляду у встановленому законом порядку є самостійним адміністративним правопорушенням, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 399982 громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відтак, матеріали справи не містять доказів про суттєві порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на військовій службі та неможливістю брати участь у судовому засіданні особисто, суд зазначає наступне.

Судовий розгляд здійснюється за принципом диспозитивності судового провадження, відповідно до якого учасники справи мають рівні права та можливість подання доказів перед судом.

Так, ОСОБА_1 має право викласти свою позицію щодо складеного відносно нього протоколу у письмових поясненнях або залучити до участі адвоката для представлення його інтересів у суді.

Посилання ОСОБА_1 про застосування норм Кримінального процесуального кодексу України для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з аналогії закону, є безпідставним, оскільки норми КПК України регулюють питання щодо кримінальних проваджень і вони у цьому випадку не розповсюджуються на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

За такого, клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження не підлягає задоволенню.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 399982 від 23.07.2025;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 23.07.2025;

-постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5291947;

- відеозаписі з бодікамери інспектора патрульної поліції № 472032.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, приходжу до переконання, що відмова ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.5 ПДР України створює, як наслідок, наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, а тому вважає необхідним призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 279, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА