Справа №443/1500/25
Провадження №3/443/686/25
ПОСТАНОВА

іменем України

09 жовтня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягався до адміністративної відповідальності 07.10.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, 23.06.2025 за ч.4 ст.126 КУпАП, 18.09.2025 за ч.2 ст.130 КУпАП,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року, 13.08.2025 о 22 год 00 хв в с. Садки, вул. Шевченка, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 . Своїми діями порушив п. 2.1 «а», ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на виклик суду повторно не з`явився, хоча про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. При цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №422269 від 13.08.2025 судом скеровувались судові повістки про виклик до суду, однак конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року по справі №911/3142/19 є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.

Тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 враховую, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Приписами п. 2.1 «а» ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчиненому при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими суддею доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №422269 від 13.08.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року, 13.08.2025 о 22 год 00 хв в с. Садки, вул. Шевченка, Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 . Своїми діями порушив п. 2.1 «а», ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП /а.с.5/;

- довідкою від 14.08.2025, про те, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 07.10.2024 Жидачівським районним судом Львівської області в справі № 443/1318/24 до адміністративної відповідальності за скоєння 21.07.2024 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування т/з на строк 1 (один) рік. (протокол серії ААД № 917156 від 21.07.2024) та 23.06.2025 відділенням поліції №1 Стрийського РУП ГУПН У Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 23.06.2025 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, будучи позбавленим права керування з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень. (постанова серії ЕНА № 5048162 від 23.06.2025), що також підтверджується карткою обліку адміністративного правопорушення від 23.06.2025 /а.с.3, 4/;

- постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. у справі №443/1406/25 від 18.09.2025, яка набрала законної сили 29.09.2025, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, приєднано невідбуту частину стягнення накладеного на ОСОБА_1 постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 07.10.2024, яка набрала законної сили 05.11.2024, у виді 1 місяця 18 днів та на ОСОБА_1 накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць 18 (вісімнадцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу / а.с.15-17/;

- відеозаписом, наявним в матеріалах справи, який підтверджує обставини, викладені в протоколі серії ЕПР1 №422269 від 13.08.2025, а також зафіксовано як ОСОБА_1 стверджує працівникам поліції про те, що йому відомо що він позбавлений права керування транспортними засобами /а.с.7/.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий йому не належить. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто до 10 років.

При накладенні остаточного стягнення суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 30 КУпАП, а відтак до стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП слід приєднати невідбуту частину стягнення накладеного на ОСОБА_1 постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. №443/1406/25 від 18.09.2025, яка набрала законної сили 29.09.2025, у виді 3 років 1 місяця 7 днів, і таким чином на ОСОБА_1 слід накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 8 років 1 місяць 7 днів, без оплатного вилученням транспортного засобу, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, приєднати невідбуту частину стягнення накладеного на ОСОБА_1 постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. №443/1406/25 від 18.09.2025, яка набрала законної сили 29.09.2025, у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця 7 (семи) днів та на ОСОБА_1 накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 8 (вісім) років 1 (одного) місяця 7 (семи) днів, без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко