Справа № 502/1285/25
ПОСТАНОВА

03 жовтня 2025 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця ДПСУ НОМЕР_1 прикордонного загону МІПС 1 категорії механік групи ІОДК відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 382047 від 04.07.2025 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

З протоколу серії ПдРУ № 382047, складеного 04.07.2025 року начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майор ОСОБА_2 встановлено, що 03.07.2025 року під час здійснення раптової перевірки порядку несення прикордонної служби, було виявлено ОСОБА_1 , який перебуваючи в п.п. «Контрольний пост», відволікався від несення служби, а саме: користувався особистим мобільним телефоном, тобто неналежним чином виконав вимоги абз. 17 п. 11 г.2 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ», затвердженої Наказом МВС України від 19.10.2015 року № 1261.

Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (правового режиму воєнного стану), чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені в момент складання протоколу, про що свідчить його підпис у відповідній графі.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , в судовому засіданні зазначив, що у наданих до суду додатків (відомостей, рапортів та фото) не вбачається скоєння адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 , а саме: у адміністративному протоколі не вказане місце, час скоєння адміністративного проступку штаб с-том ОСОБА_1 . Не має жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_1 відволікався від несення служби, а саме сам факт користування особистим мобільним телефоном. Відсутня будь-яка інформація, що саме зафіксований на фото мобільний телефон належить ОСОБА_1 , серійний номер, оператор мобільного зв`язку та мобільний номер телефону. Відсутні матеріали службового розслідування, які б вказували на встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення збоку ОСОБА_1 . Не зрозумілий доказ у вигляді фотографії пляшки, яким чином вона вказує на факт користування особистим мобільним телефоном. Відсутній будь-який документ вказуючи на правомірність обшуку особистих речей ОСОБА_1 та де саме був проведений огляд особистих речей і з якого приводу. У рапортах прикордонників ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) вбачаються протилежні пояснення, які свідчать проте, що рапорти писалися під диктування та не відображають між собою зв`язок який би вказував на склад адміністративного правопорушення. ОСОБА_6 вказує, що у штаб с-та ОСОБА_7 був виявлений особистий мобільний телефон, за допомогою якого ОСОБА_7 відволікався від служби. Яким саме чином не вказано. ОСОБА_8 вказує, що 03.07.2025 року він очолював прикордонний наряд і при здійснені раптової перевірки майором ОСОБА_9 , був виявлений мобільний телефон у ОСОБА_1 . Таким чином з пояснень старшого прикордонного наряду не вбачається, щоб він особисто виявив би факт користуванням мобільним телефоном ОСОБА_1 , або що ним був встановлений факт відволікання ОСОБА_1 від несення прикордонної служби. Що стосується долучених до матеріалів адміністративної справи, не вбачається доказової бази вчинення адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. У даних додатках навіть відсутні інструктажу та роз`яснення відповідно ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. У п. 11 відповідної Інструкції немає жодної заборони використання особистого мобільного телефону прикордонним нарядом.

На підставі вищевикладеного, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності просить суд:

-провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали по справі на відповідність вимогам чинного законодавства, суддя встановив наступне.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

З досліджених в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, встановлена відсутність підтвердження скоєння ОСОБА_1 , правопорушення за складом ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, оскільки відсутні докази, щодо користування мобільним телефоном останнім, не зазначено період в який він фактично ним користувався.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, матеріали справи не містять, відповідно й факту порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду, суддею не встановлено.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене вище, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу переконливих доказів на підставі яких суд мав би можливість прийти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази по справі, суддя прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан