П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суду м. Житомира у складі:

головуючої судді Довгалюк Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Морозової К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченої ст. 485 Митного Кодексу України (далі - МК України) про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира Болейка Андрія Петровича у справі № 295/10324/25, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2025 ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд» подав до суду заяву про відвід судді Болейка А.П., який є головуючим у справі, що його стосується.

В обгрунтування своїх вимог заяник зазначив, що суддя Болейко А.П. ігнорує клопотання про надання йому матеріалів справи, перешкоджає в ознайомленні та доступі до них в електронному вигляді, що свідчить про упередженість і викликає недовіру до судді, у зв`язку з чим ним направлено скаргу Вищої ради правосуддя.

У судове засідання 09.10.2025 ОСОБА_1 не з`явився, через систему «Електронний Суд» подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Житомирської митниці також надіслав клопотання про розгляд заяви про відвід судді за його відсутності.

Суддя Болейко А.П., будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився та свої пояснення не надавав.

Неявка учасників не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією. враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, п.п. 21-22).

Оскільки положення КУпАП та МК України не регулюють порядок відводу судді, зважаючи на те, що забезпечення права на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне застосувати за аналогією процесуального закону найбільш близької галузі права, звернувшись при вирішенні даного питання до Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_1 та окремі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні судді Богунського районного суду м. Житомира Болейка А.П. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 295/10324/25 стосовно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у даній справі, обгрунтовує свою заяву про відвід тим, що суддею Болейко А.П. йому не надано документів, що містяться у справі, як стороні даної справи, створюються перешкоди в ознайомленні з матеріалами справи, у тому числі не забезпечено доступу до них в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Ветштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) та «Білуха проти України» (заява № 33949/02), зазначено, що особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин та відповідно не підтверджені належними й допустимими доказами (рішення ЄСПЛ у справі "Ilie v. Romania", заява № 26220/10).

Крім того неодноразово ЄСПЛ наголошував на тому, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному проваджені, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Отже, відвід має бути вмотивований із наведенням відповідних аргументів та наданням доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу та обставин, які можуть об`єктивно вказувати на упередженість судді.

Натомість як вбачається з матеріалів справи, на числені заяви і клопотання заявника суддею Болейко А.П. неодноразово надавалися відповіді з роз`ясненнями відповідних положень і норм процесуального закону, яким врегульовано порядок ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, передбачені статтями 268 КУпАП та 498 МК України.

Судом вжито заходів та завантажено документи, які містяться у справі № 295/10323/25 до підсистеми «Електронний Суд» для ознайомлення з ними в електронному вигляді, крім того 01.10.2025 додатково та повторно на електронну пошту заявника направлено копії всіх матріалів справи та розяснено право на ознайомлення з ними з можливістю зняття копії документів безпосередньо у Богунському районному суді м. Житомира, про що зазначено у відповідях, адресованих ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди сторони з організаційними аспектами судового процесу та процесуальними діями судді, але вони не свідчать про його упередженість або зацікавленість у результаті розгляду справи. Доказів протилежного заявником до суду не надано.

Водночас суд звертає увагу на те, що заявлений судді Болейко А.П. відвід із підстав подання на нього скарги до ВРП, також не свідчить про упередженість головуючого у справі, оскільки звернення з заявою про відвід судді є процесуальним правом учасників справи, що відповідає рішенню Ради суддів України від 08.06.2017 № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Інших підстав, які викликають сумнів в об`єктивності чи неупередженості судді заявником не наведено та відповідних доказів до суду не надано.

Враховуючи викладене вище, оскільки правові підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні, тому суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 246, 268, 283, 294 КУпАП, ст. ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Богунського районного суду м. Житомира Болейка Андрія Петровича у справі № 295/10324/25 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя