Єдиний унікальний номер 599/1602/25
Номер провадження 3/599/436/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

"10" жовтня 2025 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Снігурський В. В., розглянувши у м. Зборові матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 138309 від 24 вересня 2025 року, ОСОБА_1 близько 12 год. 00 хв. 24 вересня 2025 року на 35 км автодороги М-09 не виконував законну вимогу працівника поліції при виконання службових обов`язків, а саме не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційне посвідчення на транспортний засіб, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

ОСОБА_1 належно повідомлений про час і місце розгляду справи, що засвідчує його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, однак в судове засідання не з`явився.

Диспозицією ст.185 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 138309 від 24 вересня 2025 року зазначено, що законна вимога працівника поліції полягала лише в непред`явленні водієм документів.

Будь яких інших дій водія, які б доводили ознаки злісної непокори вимогам працівників поліції у протоколі не зазначено.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції та вимагає дотримання стороною обвинувачення, в даному випадку особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Суть порушення, яке має значення для справи, формулюється у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме цей документ встановлює в чому полягає правопорушення, тоді як суд, покликаний винести постанову, має лише обмежені повноваження щодо встановлення наявності / відсутності вини особи у скоєному.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 138309 від 24 вересня 2025 року не відображає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки не належно викладено в чому саме полягали дії особи, яка притягується до адмінвідповідальності, у злісному невиконанні вимог працівників поліції.

Само по собі ненадання водієм посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, тобто порушення вимог пп. «а» п. 2.4 ПДР України, слід розцінювати як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином в даній справі дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за ст. 185 КУпАП, оскільки підпадають під ознаки частини 1 статті 126 КУпАП.

За таких обставин подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП в діях ОСОБА_1 належно не доведена, отже склад і подія адміністративного правопорушення відсутні і справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський