Справа № 944/360/25 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 33/811/1438/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року суддя судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Соколова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 12.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 12.05.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 20 січня 2025 року о 14 год. 38 хв. ОСОБА_1 в м.Яворові Львівської області, на вул. Осипа Маковея, 62, керував автомобілем марки "Skoda Superb", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосування алкотестера "Драгер 6810", результат 1,59 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи вини у вчиненні адміністративного правопорушення, покликається на те, що він є військовослужбовцем та перебуває на посаді водія, а відтак позбавлення його права керування транспортними засобами є надмірним, не відповідає принципам розумності та інтересам держави під час дії воєнного стану. Крім того, звертає увагу на відсутність шкідливих наслідків вчиненого ним адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що розгляд справи проводився у його відсутності, оскільки він перебуває на військовій службі в підрозділі, який дислокований на значній відстані від суду, а тому, через відсутність доступу до інтернету та заборону користування засобами мобільного зв`язку на місцях виїздів, дізнався про наявність постановити суду лише після завершення терміну на її оскарження.

Заслухавши доводи захисника Соколова О.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився у його відсутності ОСОБА_1 , який через службу в ЗСУ був позбавлений можливості дізнатися про наявність оскаржуваної постанови до завершення терміну на її оскарження, а апеляційну скаргу подав 16.09.2025 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що у апеляційній скарзі не оспорюється та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції вірно врахував суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, та дійшов до вірного висновку про те, що на правопорушника слід накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, а відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, суд позбавлений можливості обрати правопорушнику стягнення лише у виді штрафу, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Покликання апелянта на практику щодо накладення на військовослужбовців-водіїв в умовах воєнного стану адміністративного стягнення у виді штрафу є безпідставним та не відповідає вимогам закону.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, яке є необхідним та достатнім для його виправлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 12.05.2025 року.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 12.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.