СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5871/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова Іванна Юріївна, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2025 до Святошинського районного суду м. Києва надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №284005 від 29.06.2025 вбачається, що 29.06.2025 близько 13 год. 55 хв. за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д, у приміщенні ТРЦ «Лавіна» (магазин «ZARA») ОСОБА_1 намагалася винести товар з магазину на загальну суму 1 165 грн. 83 коп. без ПДВ, саме - білі штани (артикул 0/3820/734/25/02) у кількості 1 шт., після чого при виході з магазину спрацювали ворота захисту та останню було зупинено охоронцем магазину.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату і час судового розгляду, не прибула, жодних клопотань чи заяв про відкладення засідання не направляла.

Суддя звертає увагу, що згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Водночас, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 була завчасно та належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, до початку судового розгляду не повідомила про причини своєї неявки та не надала суду доказів її поважності, беручи до уваги, що судом вжито достатніх та вичерпних заходів для забезпечення участі особи у розгляді складеного щодо неї протоколу, суддя вважає за можливе розглянути адміністративний протокол серії ВАД №284005 від 29.06.2025 без її участі.

Суддя, вивчивши матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 280 КУпАП закріплюють, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року становить 3028 грн.

Приписами ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, вартість викраденого майна для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 51 КУпАП не повинна перевищувати 1514 грн.

Водночас, суддя звертає увагу, що до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу долучено довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в м. Києві ДПП майора поліції Фадєєва В. від 01.07.2025, в якій останній просить кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за ч. 2 ст. 51 КУпАП з огляду на вартість товару, який остання намагалася викрасти.

Беручи до уваги, що сума викраденого ОСОБА_1 товару перевищує 0,5 нмдг, тобто є більше за 1 514 грн. 00 коп., то суддя погоджується із твердженнями ОСОБА_2 та вважає за правильне кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

У свою чергу, винуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння встановлюються за результатами оцінки доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, підтверджується наданими суду матеріалами у їх сукупності, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №284005 від 29.06.2025, складеним відносно ОСОБА_1 ; актом проведення інвентаризації від 29.06.2025, відповідно до якого вартість білих штанів (артикул 0/3820/734/251/02) становить 1 165 грн. 83 коп. без ПДВ; довідкою менеджера магазину «ZARA» ОСОБА_3 , якою підтверджується вартість штанів, які намагалася викрасти ОСОБА_1 станом на 29.06.2025; заявою про вчинене правопорушення менеджера магазину ОСОБА_3 ; копією інформації з бази викликів «102»; а також відеозаписами із нагрудних камер працівників патрульної поліції БК 477837, БК 477758.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а тому вона підлягає адміністративній відповідальності за його вчинення.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , її вік, сімейний та матеріальний стан, характер вчиненого нею адміністративного правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, останню слід притягнути до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 51 КУпАП.

У ході судового розгляду обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 51 КУпАП у виді штрафу.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 401, ч. 5 ст. 126, 245, 251, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушницею штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем її проживання, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя І.Ю. Єросова