Справа № 529/840/25
Провадження № 3/529/330/25
ПОСТАНОВА

іменем України

09 жовтня 2025 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши об"єднану справу про адміністративні правопорушення, що надійшли з СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 13.09.2025, близько 22 год. 37 хв. по вул. Івана Мазепи, 11, в с-щі. Диканька Полтавської області, керував мотоциклом Forte cross 250, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 13.09.2025 близько 22 год. 37 хв.по вул. Троїцькій, 10, в с-щі Диканька Полтавського району Полтавської області, керував мотоциклом Forte cross 250, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.2.4. ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, така ним отримана 24.09.2025. Заяв чи будь-яких клопотань суду не подав.

Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи приписи ст.268 КУпАП та те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи, заяви про відкладення не подав, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки п. 8.9 Правил дорожнього руху України.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП полягає у невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №453128 від 13.09.2025 за ч.1 ст.122-2 КУпАП;

- відеозаписом з відеореєстратора, відповідно до якого поліцейський здійснював переслідування мотоцикла Forte cross 250, реєстраційний номер НОМЕР_1 з увімкненим проблисковим маячком синього та червоного кольорів та спеціальним звуковим сигналом, однак мотоцикл не зупинявся. Вподальшому, як вбачається з відеозапису мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 був знайдений працівниками поліції біля ставка, де останній ховався від них.

Отже ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та за відмову водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 13.09.2025 серії ЕПР1 № 453107, відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням особи на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння;

- відеозаписами із відеореєстратора та нагрудної боді-камери поліцейського від 13.09.2025, на яких зафіксовано керування мотоциклом ОСОБА_1 , пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із наявністю ознак наркотичного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними доказами.

В той же час, як вбачається з довідки наданої СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та із застосуванням ст.36 КУпАП.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави

Керуючись статтями 23, 33, 36, 280, 283 КУпАП

ухвалив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст.122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.;

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафа в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення - ч.1 ст.307 КУпАП.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко