Дата документу Справа № 314/16/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/16/24 Головуючий в 1 інст.Капітонов Є.М.
Провадження №33/807/152/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Насонової М.С. на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №593342, складеним 12 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , 12 грудня 2023 року о 18-44 год. в м.Вільнянськ по вул.Соборна-Козацька керував транспортним засобом ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Насонова М.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не складався, не вручався, права йому не роз`яснювались.

Вказує про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Захисник посилається на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заявлене захисником-адвокатом Насоновою М.С. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував, поштовий конверт повернувся до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу копії оскаржуваної постанови, того ж дня і отримав копію постанови, що підтверджується підписом останнього, 07 жовтня 2024 року захисник-адвокат Насонова М.С. звернулась до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується підписом останнього, та вже 16 жовтня 2024 року захисником-адвокатом Насоновою М.С. подано апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження,при цьому, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання, призначене на 05 вересня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Насонова М.С., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання від останніх до суду також не надходили.

Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав апеляційний розгляд провадження за для виклику ОСОБА_1 , останній викликався до суду шляхом направлення судової повістки в додаток Viber за його особистим номером телефону, смс-повідомлення було доставлено 08 липня 2025 року 14:41:56, а також за допомогою оголошення на сайті Судової влади України.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно якої, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.

Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та дотримання його права на особисту участь під час апеляційного розгляду провадження, проте останній долею цього провадження не цікавиться.

В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Насонової М.С. може затягнути цей розгляд на невизначений час.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Насонової М.С., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №593342 від 12 грудня 2023 року, згідно з яким, ОСОБА_1 , 12 грудня 2023 року о 18-44 год. в м.Вільнянськ по вул.Соборна-Козацька керував транспортним засобом ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами (постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 травня 2023 року), правопорушення вчинено повторно протягом року.

До вказаного протоколу додано: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №706879 від 17 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП; відомості з Адмінпрактики; довідку про наявність у ОСОБА_1 повторності за ст.126 КУпАП (постанова Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 травня 2023 року у справі №336/3644/23 за ч.1 ст.130 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також, на гр. ОСОБА_1 17 серпня 2023 року було складено постанову серії БАБ №706879 за ч.4 ст.126 КУпАП), та відомості про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21 січня 2022 року; відеозапис події.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Згідно з оскаржуваною постановою, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Насонова М.С. також не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання від останніх до суду теж не надходили.

Перевіряючи доводи захисника адвоката Насонової М.С, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Як зазначалось вище, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №593342 від 12 грудня 2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 , останньому інкримінується керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Шевченківським районним судом м.Запоріжжя від 25 травня 2023 року, правопорушення вчинено повторно протягом року, за що останній вже притягався до адміністративної відповідальності постановою серії БАБ №706879 від 17 серпня 2023 року, чим ОСОБА_1 порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 згідно із складеним протоколом, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною третьою цієї статті передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною четвертою вказаної статті передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З наявних матеріалів справи убачається, що 17 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №706879 від 17 серпня 2023 року за ч.4 ст.126 КУпАП, за те, що він, 17 серпня 2023 року о 00:02:00 год. в м.Вільнянськ, вул.Бочарова, 15, керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, не був пристебнутий паском безпеки, не мав полюсу обов`язкового страхування та в якого не працювали зовнішні світлові прилади.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові при формулюванні суті правопорушення суд зазначив, що «…водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, немаючи права керування транспортним засобом».

Більше того, в оскаржуваній постанові суду, при формулюванні суті правопорушення не відображено обов`язкову кваліфікуючу ознаку повторності правопорушення та відсутнє посилання на рішення суду, яким ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим, фактичні обставини справи, встановлені судом, не узгоджуються з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, з підстав, наведених вище.

Діючи в межах поданої апеляційної скарги захисника-адвоката Насонової М.С., виправити вищевказані недоліки, на думку суду апеляційної інстанції, неможливо.

На переконання суду апеляційної інстанції, матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Викладене свідчить про те, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є передчасними та суперечать фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Насоновій М.С. строк на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Насонової М.С. задовольнити.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева