Справа № 944/4991/25
Провадження №3/944/2741/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши в судовому засіданні справу про вчинення адміністративного правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

07 вересня 2025 року о 08год. 45хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівської територіальної об`єднаної громади Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина Держави Ізраїль для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 08.05.2018 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі прикодонного контролю встановлено, що він є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 06.08.2010, орган що видав 1201, на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даним фактом ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон без відповідних документів, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

23.09.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Вишневська О.С. подала до суду письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що в 2009 році одружився з ОСОБА_3 та вони прийняли для себе рішення виїзду з України до Держави Ізраїлю. З метою виїзду, в 2010 році він оформив закордонний паспорт громадянина України, оскільки тільки таким чином міг виїхати з України. Перед виїздом, він здав внутрішній паспорт громадянина України, був знятий з реєстрації та подав заяву про вихід з громадянства України. Внутрішній паспорт у його присутності був порізаний працівниками міграційної служби. Також йому було роз`яснено, що після перетину кордону Держави Ізраїлю та документування його як громадянина Ізраїлю, закордонний паспорт він повинен повернути до консульства України. 11.04.2011 він повернув закордонний паспорт до консульства України.

Після 11.04.2011 він неодноразово перетинав державний кордон України як громадянин Ізраїлю, однак 24.08.2025 під час перетину державного кордону на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.09.2025 дану справу було закрито у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Оскільки він здав закордонний праспорт громадянина України в 2011 році в порядку відмови від громадянства України та безперешкодно перетинав кордон на підставі подання закордонного паспорта Громадяна Ізраїлю, вважає, що ніякого правопорушення не скоював. Він не намагався скористатись підробленим паспортом, взагалі не користувався закордонним паспортом громадянина України та не перетинав з ним кордон.

Враховуючи наведене, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

23.09.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Вишневська О.С. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі. В обгрунтування клопотання зазначає, що постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.09.2025 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП закрито, у зв`язку із малозначністю вчинення правопорушення. Вважає, що оскільки ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, то в розмінні ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Зазначає, що фактично відносно ОСОБА_1 складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення з подальшим притягненням до адміністративної відповідальності за подвійне громадянство, що не передбачено діючим законодавством.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні дані про умисність дій ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, є наявність умислу на його вчинення.

Крім цього, ОСОБА_1 22.02.2011 знявся за місцем реєстрації, про що свідчить копія талону зняття з реєстраційного обліку від 22.02.2011 та оригінал довідки №016730 від 15.09.2025.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 на момент перетину державного кордону 07.09.2025 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» вважав, що відмовився від громадянства України та з 2011 року є громадянином Ізраїлю, Закон щодо перетину кордону України не порушував.

У зв`язку із наведеним, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, захисник Вишневська О.С. подала до суду клопотання про фіксацію технічними засобами судового засідання, призначеного у даній справі на 07 жовтня 2025 року та клопотання про виклик свідка інспектора прикордонної служби ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник Вишневська О.С. пояснила, що до матеріалів справи не долучено повноважень інспектора прикордонної служби ОСОБА_4 на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а такі вона ставить під сумнів, оскільки згідно рапорту, що наявний в матеріалах справи, його посада зазначена як водій, а тому необхідність його виклику в судове засідання покладає на розсуд суду.

Крім цього додала, що ОСОБА_1 є громадянином Держави Ізраїль, неодноразово перетинав державний кордон України за паспортом громадянина Ізраїлю, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Враховуючи подане клопотання, просить закрити провадження у даній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Заслухавши захисника Вишневську О.С., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, виходячи з наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Оскільки громадянин України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» всупереч ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України пред`явив для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина Держави Ізраїль для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), тому він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП).

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №008786Е від 07.09.2025, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, рапортом інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) ОСОБА_5 від 07.09.2025, рапортом начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А.Б) ОСОБА_6 від 07.09.2025, інформаційною довідкою про собу, довідкою витягом від 07.09.2025, рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України від 07.09.2025, а також іншими доказами які наявні в матеріалах справи.

Суд не бере до уваги посилання захисника Вишневської О.С. на те, що протокол складений особою, яка не має права на його складення, оскільки відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС №898 від 18.09.2013, складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про адміністративні затримання за вчинення правопорушень, протидію яким відповідно до статті 222-1, пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби, мають право: військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ними визначених законодавством України завдань.

Відтак інспектор прикордонної служби 2 категорії ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки в прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», мав право складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Що стосується посилання захисника Вишневської О.С. на те, що ОСОБА_1 не може буди двічі притягнутий до відповідальності за одне й те саме порушення, то суд зазначає наступне.

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.09.2025 провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за малозначністю вчиненого ним правопорушення 24.08.2025 в міжнародному пункті пропуску "Могилів-Подільський" на напрямку "в`їзд в Україну"та оголошено усне зауваження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №008786Е від 07.09.2025, ОСОБА_1 ставиться у провину правопорушення, вчинене 07.09.2025 о 08:45 год. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» на виїзд з України, що є відмінним з вищенаведеним правопорушенням, зокрема часом, місцем вчинення та обставинами справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до ст.18 Закону України "Про громадянство України", датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Згідно ст.20 зазначеного Закону, громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України користується всіма правами і несе всі обов`язки громадянина України.

Оскільки відповідного Указу чи документа, виданого на підставі такого Указу суду не надано, то доводи, викладені захисником у клопотанні про те, що на момент виїзду з України 07.09.2025 о 08.45 год. ОСОБА_1 вважав, що відмовився від громадянства України та з 2011 року є громадянином Ізраїлю, не можуть бути взяті судом до уваги.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька