ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу адвоката Сергієнка Д.М. на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

Судом першої інстанції встановлено, що 21 жовтня 2024 року о 09 годинні 41 хвилин в м. Кривий Ріг по вул.. Льотчиків по вул. Коломийцева, біля буд. № 19 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «КІА РІО» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спянінн`я а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

Не погодився з рішенням суду першої інстанції адвокат та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, вказує, що 21жовтня 2024 року о 09 год 41 хв ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки проігноровано клопотання адвоката про вступ в справу, як захисника Бунь О.М. та відкладення слухання справи з метою надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 наголошує, що судом першої інстанції під час судового розгляду належним чином не досліджено докази та не встановлено, що останні не містять достатніх, чітких та узгоджених між собою ознак, які б давали підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними та допустимими доказами на підтвердження вини, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.

Позиції сторін в суді:

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Сергієнко Д.М., належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак до зали судового засідання не з`явились. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У зв`язку з чим, керуючись вимогами ст. 268 КУпАП, апеляційну скаргу розглянуто за відсутності учасників.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння, відповідно до п.6 розділу 1 зазначеної Інструкції, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.

За результатами апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції вважає, що висновок про винуватість ОСОБА_1 не знаходить свого підтвердження, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 21 жовтня 2024 року о 09 годинні 41 хвилин в м. Кривий Ріг по вул.. Льотчиків по вул. Коломийцева, біля буд. № 19 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «КІА РІО» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спянінн`я а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так, судом першої інстанції в обґрунтування висновку, як на доказ вини ОСОБА_1 був покладений відеозапис із нагрудної боді-камери поліцейського, на якому зафіксовано вказані в протоколі обставини, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак перевіряючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний відеозапис з бодікамер працівників патрульної поліції, який було досліджено судом першої інстанції в матеріалах справи відсутній, у зв`язку з чим відсутні докази, які б підтверджували факт відмови водія від проходження огляду для виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, а також керування самим транспортним засобом.

У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити встановлені у водія ознаки сп`яніння та обставину, що він відмовився від проходження огляду та дослідити події, викладені в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у зв`язку з втратою матеріалів справи про адміністративне правопорушення під час ракетного удару, Дніпровським апеляційним судом було ініційовано відновлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, застосовуючи аналогію права, а саме положення Кримінально процесуального права України.

Керуючись ст. 529 КПК України судом апеляційної інстанції вжито заходи по відновленню втрачених матеріалів справи відносно ОСОБА_1 та витребувано з полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг відомості, які стосуються даної справи про адміністративне правопорушення.

На запит Дніпровського апеляційного суду командиром полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Нікіфоровим О., двічі, надіслано на адресу Дніпровського апеляційного суду DVD диски, які стосуються даної справи, однак згідно актів Дніпровського апеляційного суду про порушення цілісності DVD диску, зазначені диски мають пошкоджений вміст у зв`язку з чим не можливо відтворити вміст DVD диску.

У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити встановлені у водія ознаки сп`яніння та обставину, що він у такому стані відмовився вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати безпосередньо виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння та зафіксувати відмову водія транспортного засобу від огляду у встановленому законом порядку. Якщо відеозапис вказаного факту відсутній, поліцейський повинен зафіксувати відмову водія від проходження огляду у інший спосіб, передбачений КУпАП.

Факт того, що ОСОБА_1 як водій був зупинений працівниками поліції та відмовився від проходження огляду жодним чином не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника патрульної поліції хоч і містить відомості про обставини правопорушення, але вони повинні оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Відсутність будь-яких інших доказів ніж рапорт та протокол про адміністративне правопорушення не дають підстав суду «поза розумних сумнівів» прийти до висновку про наявність вини особи, оскільки вищезазначені документи складаються працівниками поліції, які є зацікавленими особами.

Отже, у справі відсутні достатні докази, щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт відмови водія ОСОБА_1 виконати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки сам факт перебування водія з ознаками алкогольного сп`яніння не доведений.

Викладені обставини, позбавляють суд можливості всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247КУпАП.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що наявними в матеріалах справи доказами не доводиться те, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху керував транспортим засобом відмовився віл проходження у зазначеному законом порядку огляд на виявлення стану спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сергієнка Дмитра Миколайовича - задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: