ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/352/25 Справа № 707/862/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Морозов В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Глущенка О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 02 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 09 березня 2025 року о 03 годині 07 хвилин в с. Слобода, Черкаського району, Черкаської області, по вул. Чигиринський шлях, керував автомобілем марки «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту № 2804 1,42 ‰.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вищевказана постанова була прийнята на підставі недопустимих доказів.

Також, на думку захисника, суд першої інстанції порушив право особи, що притягаються до адміністративної відповідальності, на справедливий суд, що полягає у неповному та невсебічному розгляді справи.

Вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи виявив вчинене поліцейським-водієм адміністративне правопорушення, але не виніс постанову по цьому факту та не направив її до Департаменту патрульної поліції для відповідного реагування.

Зазначає, що суд під час розгляду справи послався на відео із назвою: WhatsАрр Vidео 2025-03-10 аt 08.15.30 09. Указане відео суд називає відео із відеореєстратора. Однак захисник вважає, що жодних доказів, яким саме технічним приладом зроблено це відео у справі не має. Виходячи із назви можливо припустити, що указане відео зроблено на мобільний телефон. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, у пункті 10. Технічний пристрій відеозапису зазначено: 21100145. Тобто у протоколі зазначено, що відеофіксація здійснювалась лише бодікамерою.

У зв`язку з чим відео із назвою: WhatsАрр Vidео 2025-03-10 аt 08.15.30 09, на думку захисника, є недопустимим доказом.

За указаних обставин, по справі не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відео із бодікамери починається - коли автомобіль ОСОБА_1 не рухається.

Стверджує, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Будь-які пояснення ОСОБА_1 , що зафіксовані на відео, без роз`яснення йому перед цим його прав, є недопустимими доказами. На відео із бодікамер ОСОБА_1 просить пояснити йому суть адміністративного правопорушення, процедуру притягнення до відповідальності, можливість дати пояснення, поліцейські нічого не пояснюють, фактично позбавляють його конституційного права на захист.

Тому захисник вважає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено із грубим порушення принципу законності.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння також вважає недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку технічного пристрою, яким здійснювався огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас таке неповнота не була усунута судом, не дивлячись на його клопотання про витребування відповідної інформації.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №266493 від 09 березня 2025 року ОСОБА_1 в цей день, о 03 годині 07 хвилин в с. Слобода, Черкаського району, Черкаської області, по вул. Чигиринський шлях, керував автомобілем марки «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту № 2804 1,42 ‰.

Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.

Результатом тесту до протоколу серії ЕПР1 № 266493 від 09 березня 2025 року, зробленого за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», результат тесту № 2804 1,42 ‰.

Даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відсутність результату показника спеціального технічного засобу, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, не спростовує висновки суду першої інстанції, адже такий результат зафіксований фактичними даними інших доказів: паперовому носії цього засобу, відеозаписам з нагрудної камери поліцейського відповідного огляду.

Копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 березня 2025 року.

Окрім того в апеляційному суді свідок ОСОБА_2 , який є старшим сержантом поліції пояснив, що 09 березня 2025 року у відділ служби 102 надійшов виклик від жінки щодо поведінки чоловіка, котрий до неї чіплявся. Згодом жінка повідомила, що цей чоловік поїхав на автомобілі, вказавши його марку. Наближаючись до місця виклику, він, перебуваючи в автомобілі патрульної поліції, помітив автомобіль, марку якого вказала заявниця. Пізніше виявилось, що водієм цього автомобіля є ОСОБА_1 . Подавши відповідний сигнал, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений. Не може пояснити, чому на автомобілі патрульної поліції у темний час доби не були увімкнені світло фар. Перед зупинкою вказаного автомобіля, екіпаж патрульної поліції, в якому він прибув, на місці виклику не знаходився, до автомобіля «Renault Megane Scenic», що належить ОСОБА_1 , він не підходив і не просив ОСОБА_1 переїхати на інше місце. Після зупинки вказаного автомобіля, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відповідний огляд ОСОБА_1 пройшов, було встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Також, судом першої інстанції надана належна оцінка відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських та відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульної поліції, на яких зафіксовано, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 09 березня 2025 року о 03 годин 07 хвилин в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області по вул. Чигиринський шлях. Поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія, після чого тому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився. Результат якого був позитивний - 1,42‰.

Посилання апелянта про неналежне долучення до матеріалів справи диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульної поліції є неспроможними.

За приписами ст. 251 КУпАП та «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено можливість використання у якості доказів показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі працюючими в автоматичному режимі.

Відсутність в постанові судді вказівки на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис поліцейським, не тягне за собою безумовної підстави для визнання цього доказу недопустимим, оскільки вимоги до постанови судді про накладення адміністративного стягнення та до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів не є тотожними.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи апелянта щодо не підтвердження факту керування його підзахисним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю спростовуються фактичними даними відеозапису події.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 , через не роз`яснення тому прав.

З цього приводу слід зауважити, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, де наявні графи про роз`яснення йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП

Частина ч. 4 статті 256 КУпАП передбачає обов`язок особи, що складає такий протокол, роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

За таких обставин, відсутність зафіксованих даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У цій справі апеляційний суд виходить з того, що наведене апелянтом порушення права на захист не призвело до отримання доказів, в апеляційній скарзі не порушується питання про не додержання гарантій справедливого розгляду обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції приймав участь захисник Глущенко О.С., надавав відповідні доводи щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

У цій справі не встановлена відсутність сертифікату відповідності, сертифікату перевірки типу засобів вимірювальної техніки, декларації про відповідність та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який використовувався під час огляду.

Покликання захисника на наявність порушень ПДР в діях патрульних поліцейських, не впливає на прийняте рішення щодо ОСОБА_1 .

Будь яких даних, котрі вказують на провокацію в діях поліцейських, апеляційним судом не встановлено. Так само в матеріалах справи відсутні дані, що могли вказувати на упередженість працівників поліції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Глущенка О.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 02 червня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Люклянчук