ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5994/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2025 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №392600, 15.07.2025 о 19-35 год., у м. Києві, по Бориспільському шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №392600 від 15.07.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності, на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.07.2025, а також відеозапис з телефона поліцейського.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів, які би доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння та факт його відмови виконати вимогу поліцейського щодо проходження медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Однак, наявний у матеріалах справи відеозапис з телефону поліцейського, який досліджений судом в даній справі, неможливо визнати у якості належного доказу, оскільки використання особистих мобільних телефонів являється порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, на долученому до матеріалів справи відеозаписі не відображено обставин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення поліцейським у нього ознак сп`яніння, а також відмови останнього від проходження відповідного огляду.

Вищевказані обставини є істотними та підлягають обов`язковому доказуванню для встановлення наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Однак особою, яка склала протокол, не зібрано достатніх доказів на підтвердження того, що відповідні обставини мали місце.

Самого лише протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку, недостатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом.

Суд дійшов висновку, що зібрані у даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст., ст.130, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Заставенко М.О.