09.10.2025
Справа № 331/5677/25
Провадження № 3/331/2012/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р. місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України, яка проживає в

АДРЕСА_1 ,

-за ст.156 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 426876 від

17.09.2025 р.: «17.09.2025 р., приблизно о 13 год. 10 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, вул.Українська, буд.6, здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, чим порушила ч.9 ст.65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», ч.2 ст.226 Податкового кодексу, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.4 ст.156 КУпАП».

Для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явилась.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.4 КУпАП, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 9 ст.65 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №3817-IX передбачено, що тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, які виробляються в Україні, а також ті, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законами України.

У статті 226.2. Податкового кодексу визначено, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Диспозицією частини 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Диспозицією частини 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Частиною 4 ст.156 КУпАП відповідальність передбачена за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

За Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», роздрібна торгівля тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Виходячи з вказаних норм закону роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання та за наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю зазначеними виробами.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додані:

-рапорт помічника чергового ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 17.09.2025 р.;

-протокол огляду та вилучення цигарок без марок акцизного податку «Прима» в кількості 47 пачок (наявне виправлення кількості вилученого), цигарок без марок акцизного податку «Патріот» в кількості 20 пачок;

-пояснення ОСОБА_2 про те, що 17.09.2025 р. (дата містить виправлення) приблизно о 13:0513:10 в кіоску «Тютюн» він купив дві пачки цигарок без фільтру «Прима». Після чого, трохи відійшовши її зупинили працівники поліції, яким він на їхню вимогу показав ці пачки цигарок і останні йому повідомили, що на пачках відсутні марка акцизного податку, ці пачки вони повернули в кіоск, а йому були повернуті грошові кошти;

-пояснення ОСОБА_1 щодо перебування на робочому місці у кіоску «Тютюн» та продажу нею невідомому чоловіку 2 пачки цигарок «Прима» без марок акцизного податку;

-диск із відеозаписом фіксації правопорушення.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі«Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

В рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате , а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши зібрані в справі докази, суддя вважає, що в матеріалах справи немає даних, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, відповідно в її діях немає складу адмінправопорушення, передбаченого ст.156 КУпАП..

Як вбачається з рапорту помічника чергового ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 17.09.2025 р.: «17.09.2025 р. до чергової частини надійшло повідомлення про те, що адресою: АДРЕСА_2 , у торгівельному кіоску з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ФОП ОСОБА_3 ) виявлено ОСОБА_1 , яка здійснювала торгівлю тютюнових виробів без марок акцизного податку».

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.4 ст.156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, жодним чином у фабулі правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 протягом року була притягнута до адміністративної відповідальності та піддана адміністративному стягненню, в тому числі в протоколі в графі «чи притягався до адміністративної відповідальності», а також не надано жодного документа на підтвердження цього факту.

За таких обставин суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.156 ч.4 КУпАП, зібрані та долучені до протоколу докази не доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 , а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Санкцією ч.4 ст.156 КУпАП передбачено покарання у вигляді штрафу від восьмисот до однієї тисячі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Працівниками поліції при фіксуванні правопорушення та складанні протоколу не були вилучені предмети торгівлі дві пачки цигарок «Прима», не була вилучена виручка, одержана від продажу предметів торгівлі. При цьому, суддя вважає, що вилучені 67 пачок цигарок «Прима» та «Патріот» не є предметом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Відповідно до протоколу огляду співробітником поліції було вилучено 67 пачок цигарок «Прима» та «Патріот». З огляду на те, що провадження в справі підлягає закриттю, зазначені цигарки не є предметом торгівлі в даній справі, суддя вважає за необхідне повернути вилучені цигарки за належністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.156 ч.4, 247, 283,284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.156 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені 67 пачок цигарок «Прима» (47 штук) та «Патріот» (20 штук) повернути за належністю.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій