П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Талапа Я.В., розглянувши матеріали про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 146709 від 01.07.2025 року вбачається, що 01.07.2025 року о 08 год. 15 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, на відстані 5000 м. до державного кордону, на напрямку 309 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза пунктом пропуску, в складі групи осіб.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Талапа Я.В. просив суд закрити повадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 204-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівниками державної прикордонної служби не надано жодного доказу зазначеного. ОСОБА_1 був затриманий на залізничному вокзалі міста Ужгорода, що саме по собі не свідчить про те, що він мав намір незаконно перетнути державний кордон. ОСОБА_1 прибув до м. Ужгород з туристичною метою разом з двома товаришами. Всі троє мали заброньоване місце проживання у готелі «Камелот» на період з 01.07. по 03.07.2025 року, а також квитки на потяг у зворотньому напрямку. Твердження працівників прикордонної служби, що ОСОБА_1 побоювався отримати повістку від співробітників ТЦК та бути призваним на військову службу є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 не підлягає мобілізації за віком. Також зазначив, що за результатами розгляду справ про адміністративне правопорушення запроваджених відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якими ОСОБА_1 прибув до м. Ужгорода, суд в обидвох випадках дійшов висновку про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності

Згідно з п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на його розгляд справи судом, встановленим законом.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 204-1 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 08 год. 15 хв. 01 липня 2025 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, на відстані 5000 метрів до державного кордону України, на напрямку 309 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску у складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.2025.

При цьому як вбачається зі схеми затримання о 08 год. 15 хв. 01.07.2025 було виявлено та затримано 3-х громадян України на напрямку 309 прикордонного знаку, на відстані 5000 м. до державного кордону України. Однак зі схеми не надається за можливе встановити місце затримання населений пункт, вулицю.

Як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_1 , та інші особи які з ним були затримані у м. Ужгород, на залізничному вокзалі. При цьому згідно заяви про закриття провадження у справі, вони прибули в м. Ужгород з м. Києва, та вже 03.07.2025 ОСОБА_1 мав намір повернутися до Києва, про що свідчать квитки на потяг додані до заяви.

Окрім того, ОСОБА_1 мав заброньоване житло, а саме в готелі Hotel Resort&Spa Kamelot, про що також додано відповідні докази до заяви.

Також матеріали справи містять скріншот з Резерв+ ОСОБА_1 , де вказано відомості про його перебування на військовому обліку.

Натомість матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску у складі групи осіб. Так, у протоколі не вказано на те, що які саме його дії свідчать про це.

Під час судового розгляду не підтвердилися відомості наявні в схемі затримання, про те, що під час затримання особи підтвердили свою мету незаконного перетинання державного кордону України. Натомість категорично заперечували даний факт.

У рапорті помічником начальника відділу начальника відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) лейтенанта ОСОБА_4 , вказано на те, що о 08 год. 15 хв. 01.07.2025 року під час виконання завдань з охорони державного кордону виявив три особи чоловічої статті за спробу незаконного перетинання державного кордону. В результаті проведених заходів правопорушників було затримано в межах контрольованого прикордонного району, на відстані 5000 метрів до державного кордону України. Даних осіб ідентифіковано як громадян України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мали на меті здійснити спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза пунктами пропуску через державний кордон України, в пішому порядку, в складі групи осіб. Своїми діями громадяни порушили вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинили правопорушення відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

При цьому зазначено, що в ході з`ясування обставин правопорушення встановлено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та побоюючись отримати повістку від співробітників ТЦК і бути призваним на військову службу по мобілізації, громадяни вирішили виїхати на територію Європейського Союзу. Усвідомлюючи те, що під час дії правового режиму воєнного стану виїхати у встановленому законодавством порядку не можуть, оскільки немає підстав, вирішили перетнути державний кордон незаконно. З метою реалізації своїх намірів почали аналізувати інформацію в мережі інтернет та різних телеграм каналах щодо можливості незаконно перетнути державний кордон України та підібрали відповідний маршрут руху. Під час реалізації свого наміру були виявлені та затримані прикордонним нарядом. Після проведення фільтраційно-перевірочних заходів прикордонним оперативно-розшуковим відділом було встановлено, що дані громадяни мали намір незаконно перетнути державний кордон України. Відносно громадян України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було складено проколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей яким саме чином встановлено наведені в рапорті обставини, щодо наміру незаконного перетину вказаними особами державного кордону України Так, жодних доказів на підтвердження того, що аналізувати інформацію в мережі інтернет та різних телеграм каналах щодо можливості незаконно перетнути державний кордон України та підібрали відповідний маршрут руху, суду не надано.

До матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження наведеному у рапорті. Відсутні відомості щодо інформації наявної у телефоні ОСОБА_1 , що свідчили б про здійснення пошуку останнім маршрутів щодо незаконного перетину ДКУ.

Суд звертає увагу на те, що конкретного місця виявлення та затримання ОСОБА_1 , а саме адреси, координат, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні рапорт не містять. Такі відомості відсутні і на схемі виникнення обстановки 01.07.2025.

При цьому, доказів того, що він намагався саме незаконно перетнути державний кордон України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску, в складі групи осіб, матеріли справи не містять. Відомості щодо того, яким чином та на підставі яких фактичних доказів, посадова особа якою складено протокол про адміністративне правопорушення, дійшла висновку про такі наміри ОСОБА_1 , у протоколі та доданих до нього матеріалів відсутні.

Під час судового розгляду справи, не встановлено на підставі належних та допустимих доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 щодо спроб незаконного поза пунктом пропуску у складі групи осіб перетину ДКУ. Оскільки з протоколу не вбачається того, які безпосередні дії він вчинив з метою здійснення спроби перетину Державного кордону, оскільки лише сам факт перебування на відстані 5000 метрів від лінії Державного кордону України, не може свідчити про такий намір.

З урахуванням наведеного вище, вказані обставини не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про спробу перетинання кордону групою осіб без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, є припущенням, а відповідно сумнівом, який тлумачиться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що тільки перебування особи на певній відстані біля держаного кордону саме по собі, без інших доказів, не може свідчити про намір особи незаконно перетнути Державний кордон.

При цьому, протокол не містить зазначення конкретних дій ОСОБА_1 , які розцінені як спроба перетинання державного кордону. Не містить протокол і зазначення конкретного місця затримання його затримання.

Слід зазначити, що затримання особи за 5000 м. від державного кордону не вказує на дії спрямовані на спробу особи незаконно перетнути державний кордон.

Таким чином, обвинувачення викладене в протоколі про адміністративне правопорушення не містить об`єктивної сторони правопорушення.

Такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, а також бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Керуючись ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В силу положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного правопорушення.

Керуючись ст.ст.204-1 ч.2, 247 п. 1, 283-285, 287-294 КУпАП,суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 28.06.2002, за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.А. Придачук