П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Шовкопляса С.П.,

розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ЕПР1 № 398672 від 21 липня 2025 року стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

24 липня 2025 року судді на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 398672 від 21 липня 2025 року стосовно: ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (далі протокол).

Згідно з цим протоколом, 21 липня 2025 року о 20:27 год. в м. Біла Церква, вул. І.Кожедуба, 135, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21099, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510, прилад ARMF 0338. Результат 0,95 проміле (тест № 1390). Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві під розписку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив у суді, що вини він не визнає.

Зазначав, що 21 липня 2025 року він у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував. Коли його зупинили працівники поліції, то причину зупинки не назвали. Далі, працівник поліції попросив дихнути на нього, що він і зробив. Після цього, поліцейський дав йому пораду пройти огляд на стан сп`яніння. Він відчував щось неладне, а тому просив відвезти його до лікарні. Однак, після тривалих наполягань, він все ж таки пройшов огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки. Прав йому ніхто не роз`яснював. Після проходження огляду за допомогою газоаналізатора, він вимагав повезти його до лікарні, однак поліцейський відмовився це зробити, сказав, що його влаштовують результати отримані на місці зупинки.

Захисник Шовкопляс С.П. заявив клопотання, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовував його тим, що фактичні обставини, які зазначені в протоколі не відповідають дійсності, а докази, які надані на підтвердження вини ОСОБА_1 є неналежними та недопустимими.

Вказував, що з пояснень ОСОБА_1 слідує, що транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння він не керував, а зібрані працівниками поліції докази є неналежними та недопустимими.

Працівники поліції під час зупинки та огляду ОСОБА_1 допустили суттєві порушення визначеної законом процедури.

Він вважав, що ОСОБА_1 зупинили безпідставно, а тому усі матеріали, які складені після цього є недопустимими. Свою позицію з цього питання обґрунтовував, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у справі ЄУН 686/11314/17.

Своєю чергою, захисник Шовкопляс С.П. звертав увагу і на ряд інших порушень, зокрема, процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Стверджував, що ОСОБА_1 не погоджувався з оглядом на місці зупинки транспортного засобу, а тому він мав бути доставлений до закладу охорони здоров`я, а сам огляд за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 проведений з суттєвими порушеннями інструкції по його експлуатації, із застосуванням несертифікованого муштука.

Звертав увагу, що направлення, яке міститься в протоколі виписане в червні 2025 року, тоді як подія описана в протоколі мала місце в липні 2025 року. Це доводить той факт, що ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я не направлявся.

Крім того, заклад охорони здоров`я, який зазначений в направленні, не є найближчим до місця зупинки ОСОБА_1 , що є порушенням установленого законом порядку огляду, у зв`язку з чим, воно є недопустимим доказом.

Також, стверджував, що акт огляду, який доданий до протоколу є недопустимим доказом, оскільки не містить даних якого протоколу він стосується та у ньому немає дати, часу проведення огляду.

Отож, вважав, що невідповідність обставин, зазначених у протоколі, дійсним обставинам справи, а також порушення, допущені працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол, додані до нього докази, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 немає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, характеризується одним з таких діянь: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єктом є особа, яка керує транспортним засобом. Суб`єктивна сторона характеризується умисною чи необережною формою вини.

Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, особа, яка складає протокол має підтвердити усі обставини, визначені ч. 1 ст. 280 КУпАП, надавши відповідні докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отож, надані судді докази мають бути зібрані в порядку встановленому законом. У разі, якщо такий порядок порушений вони є недопустимими.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суддя зазначає, що стан алкогольного сп`яніння в особи, яка керує транспортним засобом встановлюється за визначеною законом та підзаконними актами процедурою.

Частина перша статті 266 КУпАП передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій (ч.3 ст. 266 КУпАП).

«Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, конкретизує заклад, куди має направлятися особа, яка керує транспортним засобом, у разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735).

Отже, працівник поліції, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, має доставити таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд.

Відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 04 лютого 2025 року № 99-Адм, закладами, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів, зупинених в м. Біла Церква, з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» та Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2».

Отже, особи, які керують транспортним засобом в м. Біла Церква, з ознаками алкогольного сп`яніння, які виявили бажання проходи огляд в закладі охорони здоров`я, мають направлятися для огляду на визначення такого стану до Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» або Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2».

Суддя зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, недотримання порядку огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою недійсність його результатів.

З аналізу наданих до протоколу доказів, суддя дійшла висновку, що результати огляду ОСОБА_1 є недійсними, у зв`язку з допущеними порушеннями п. 7 розділу І, п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Суддею установлено, що відповідно до протоколу, місцем зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 є м. Біла Церква. З відеозапису з нагрудних камер поліцейських видно, що останній не погоджувався з результатами його огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Натомість, в порушення, встановленої законом процедури, ОСОБА_1 направлялася на огляд до КНП ТМР «Таращанська міська лікарня», що стверджується доданим до протоколу направленням.

За таких обставин, ОСОБА_1 направляли на огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, до лікарні, яка не є найближчою до місця зупинки її транспортного засобу.

Отож, таке направлення не відповідає установленому законом порядку.

До того ж, саме направлення виписане на місяць раніше за подію, яка описана в протоколі.

Суд критично оцінює довідку від 02 січня 2025 року № 1, яка видана Комунальним некомерційним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», про те, що в час коли зупинений транспортний засіб ОСОБА_2 вказаний заклад огляди не проводив, оскільки вона складена у січні 2025 року, а події описані в протоколі мали місце пізніше у липні 2025 року.

Суд критично оцінює довідку від 19 грудня 2023 року № 03-05/2525, яка видана Комунальним некомерційним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2», про те, що в час коли зупинений транспортний засіб ОСОБА_2 вказаний заклад огляди не проводив, оскільки вона складена у 2023 році, а події описані в протоколі мали місце в 2025 році.

Крім того, суддя звертає увагу, що задля забезпечення проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є необхідним здійснення зупинки транспортного засобу, а отже процедурі збирання доказів передують дії органу поліції, вчинення яких має відбуватись з дотриманням вимог закону.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до п. 10 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Отже, за вказаними нормами, під час дії воєнного стану, працівник поліції має право зупинити будь-який транспортний засіб тільки в означеному колі випадків.

Натомість, у рапорті поліцейського, будь-яких конкретних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 поліцейським не вказано.

На відеозаписі не міститься подій, які можна кваліфікувати, як одну із ситуацій передбачених в до п. 10 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456.

Отже, додані до протоколу докази, зібрані поліцейським, внаслідок порушення вимог закону.

Інші зібрані поліцейським докази, не спростовують вищезазначеного і не підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отож, суддя дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає недоведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже у справі відсутні допустимі докази його вини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на викладене, суддя вважає провадження необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання захисника Шовкопляса Сергія Петровича, про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА