П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/310/25

пров. № 3/384/151/2025

03 жовтня 2025 року с-ще Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,

особа, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши (відповідно до закріпленого статтею 279 КУпАП порядку) у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Вільшанка Кіровоградської області справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове, хабаровський край, російська федерація, громадянина України, працюючого офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, в період з 01.02.2025 по 28.02.2025 ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (більш точне місцерозташування військової частини вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав свої обов`язки, що передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 № 843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 і його відділах у 2025 році»: не виконав в повній мірі свої посадові обов`язки в частині складання протоколів за ст. 210, 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що були доставлені структурними підрозділами ГУНП в Кіровоградській області до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання адміністративних протоколів за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, ст. 210-1 КУпАП, що призвело до уникнення військовозобов`язаними адміністративної відповідальності, чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, в період з 01.02.2025 по 28.02.2025 ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (більш точне місцерозташування військової частини вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав свої обов`язки, що передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 № 843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 і його відділах у 2025 році»: не виконав в повній мірі свої посадові обов`язки в частині складання протоколів за ст. 210, 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що були доставлені структурними підрозділами ГУНП в Кіровоградській області до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання адміністративних протоколів за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, ст. 210-1 КУпАП, що призвело до уникнення військовозобов`язаними адміністративної відповідальності, чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, в період з 01.04.2025 по 04.06.2025 ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (більш точне місцерозташування військової частини вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав свої обов`язки, що передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 № 843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 і його відділах у 2025 році»: не виконав в повній мірі свої посадові обов`язки в частині складання протоколів за ст. 210, 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що були доставлені структурними підрозділами ГУНП в Кіровоградській області до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання адміністративних протоколів за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, ст. 210-1 КУпАП, що призвело до уникнення військовозобов`язаними адміністративної відповідальності, чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що перебуває на посаді офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 . За весь період роботи у ІНФОРМАЦІЯ_12 він не складав жодного протоколу, оскільки на нього таких обов`язків не було покладено. Протоколи про адміністративні правопорушення складалися лейтенантом ОСОБА_10 , що перебувала на посаді офіцера управління ІНФОРМАЦІЯ_13 . Вказані повноваження були покладені на неї за усним розпорядженням. З будь-якими наказами щодо покладення на нього таких обов`язків його не знайомили, осіб, зазначених у протоколах, йому для складання протоколів не доставляли. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він перебуває на посаді начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_13 з листопада 2024 року. Відповідно до установчого наказу, обов`язок щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, покладено на мобілізаційний відділ та уповноважену особу, яка займає посаду юриста або ж знаходиться на посаді керівної ланки. З 01 лютого 2025 року по 04 червня 2025 року протоколи про адміністративні правопорушення за вказаними статтями складалися офіцером управління ОСОБА_10 . Службові особи відділенні рекрутингу ніколи не займалися складанням адміністративних протоколів, тим більше ОСОБА_1 . В їхньому розпорядженні навіть немає бланків адміністративних протоколів, оскільки такі повноваження взагалі не відносяться до відділення рекрутингу. Навіть коли порушники військового обліку доставлялися у нічний час, черговий викликав ОСОБА_10 або ОСОБА_12 для складання адміністративних протоколів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, всебічно і об`єктивно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, які є належними та такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, надавши їм належну оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони вказане правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них або 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій , передбачених як безумовних для виконання нею по службі.

Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.

Так, недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Отже, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 полковника ОСОБА_13 від 17 серпня 2024 року №230, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_14 , призначеного наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (по особовому складу) від 20 липня 2024 року №300 на посаду офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_14 , наказано вважати таким, що з 17 серпня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.9 Т.1).

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 полковника ОСОБА_13 від 26 грудня 2024 року №843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 і його відділах у 2025 році», уповноважено на складання адміністративних протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення:

у ІНФОРМАЦІЯ_3 заступників начальника та начальників відділень ІНФОРМАЦІЯ_12

у першому, другому, третьому і ІНФОРМАЦІЯ_16 відповідно начальників, заступників начальника та начальників відділень підпорядкованих підрозділів;

старших офіцерів, офіцерів, інструкторів та інших військовослужбовців за ШПК не нижче молодшого сержанта ІНФОРМАЦІЯ_12 і його відділів.

Призначено відповідальних за облік та зберігання матеріалів справ про адміністративні правопорушення:

у ІНФОРМАЦІЯ_3 головного спеціаліста командування ОСОБА_14 ;

у першому, другому, третьому і ІНФОРМАЦІЯ_16 начальників відділень обліку мобілізаційної роботи.

Також, наказано складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

про порушення військовозобов`язаними та призовниками законодавства про військовий обов`язок та військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_12 , про неподання у РТЦК та СП списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних та призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_12 , перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників, а також інших правопорушень.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства посадовими особами, військовозобов`язаними і призовниками здійснювати відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та вимог Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МОУ від 01.01.2024 №3.

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 35-37 Т.1).

У протоколах зазначено, що ОСОБА_1 не виконав свої обов`язки, що передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 № 843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 і його відділах у 2025 році», зокрема, не виконав в повній мірі свої посадові обов`язки в частині складання протоколів за ст. 210, 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що були доставлені структурними підрозділами ГУНП в Кіровоградській області до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання адміністративних протоколів, що призвело до уникнення військовозобов`язаними адміністративної відповідальності (а.с.1-8 Т.1, а.с. 1-8 Т.2, а.с. 1-8 Т.3).

Проте, матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків.

Зокрема, вищезазначений наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 № 843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 і його відділах у 2025 році» визначає перелік посад, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Однак відомості про те, що ОСОБА_1 , ознайомлений із даним наказом в матеріалах справи відсутні.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 , як посадова особа, був належним чином ознайомлений зі своїми обов`язками щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_12 .

До протоколів про адміністративні правопорушення долучені довідки про доставку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.10-12 Т.1, а.с. 10-11 Т.2, а.с. 9-11 Т.3).

Разом з цим суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів про фактичну передачу доставлених осіб ОСОБА_1 для складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Матеріали справи також не містять документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 у зазначений день та час доставки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки перебував на чергуванні та саме він був зобов`язаний складати протоколи про адміністративні правопорушення відносно доставлених осіб.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися беззаперечним доказом вчинення зазначеного порушення.

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_11 , який перебуває на посаді начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_13 , судом було встановлено, що функціональні обов`язки на складання адміністративних протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення були покладені на офіцера управління ОСОБА_10 . ОСОБА_1 ніколи не займався складанням адміністративних протоколів, оскільки проходить службу у відділенні рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_13 і на нього не покладалися дані обов`язки.

Отже, відповідно до матеріалів провадження та показів свідка, ОСОБА_15 жодного разу не складав протоколи про адміністративне правопорушення, оскільки дану категорію покладених обов`язків виконувала інша посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Таким чином, надані суду докази та матеріали провадження, не свідчать поза розумним сумнівом що в діях ОСОБА_16 є умисне або необережне ставлення до військової служби.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд враховує те, що з матеріалів справи не вбачається, що у повноваження ОСОБА_17 входили ті обов`язки, невиконання яких ставиться останньому у провину.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх, безумовних та переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 247, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та оголошено 06 жовтня 2025 року.

Суддя О.О. Сорокіна