Справа №461/1560/25
Провадження №3/461/684/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року суддя Галицького районного суду міста Львова Кітов О.В., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 25.02.2025 року о 09 год. 47 хв., у місті Львові на перехресті нерівнозначних доріг вул. Турецька - вул. Зарицьких, керуючи автомобілем марки «Audi E-Tron Sportback 55», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дала дорогу автомобілю який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Fiat 500L», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. 2.3 б ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», п. 16.11 ПДР України: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху». При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків.

Під час розгляду матеріалів ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила. Пояснила, що проїжджаючи перехрестя, вона переконалась в безпечності здійснення маневру - повороту ліворуч з виїздом на головну дорогу. Крім цього, її пропустив з лівого боку транспортний засіб, який рухався у смузі зустрічного напрямку, в цей час вона повернула голову праворуч і у смузі попутного напрямку головної дороги не здійснював рух жодний транспортний засіб, вона почала завершувати маневр з швидкістю не більше 5 км/год. Уже виїхавши на головну дорогу, в частину своєї смуги, ОСОБА_1 відчула удар в праву частину переднього бампера свого автомобіля. Зазначила, що водій автомобіля FIAT 500L д.н.з НОМЕР_2 з високою швидкістю вирішив здійснити обгін її автомобіля з правого боку, проте такого інтервалу виявилось недостатнього для його безпечного проїзду (адже з правого боку від нього на відстані ~ 20 см був бордюр) в результаті чого здійснив пошкодження її транспортного засобу. Вважає, що у даній дорожньо-транспортній пригоді винен саме водій автомобіля «Fiat 500L», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який порушив п. 2.3 (б) ПДР.

Постановою суду від 19 березня 2025 року у вказаній справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

24 вересня 2025 року з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 22.09.2025 № 1634 - Е.

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

03 жовтня 2025 року під час розгляду матеріалів ОСОБА_1 підтримала вищевказане клопотання та просила закрити провадження у справі, оскільки тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, минув.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255825 від 25.02.2025, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- схемою місця ДТП, яка фіксує обставини події, зокрема місце розташування транспортних засобів під час ДТП;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 25.02.2025 якими підтверджуються обставини ДТП, які викладені у протоколу про адміністративне правопорушення;

- висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 22.09.2025 № 1634 Е, відповідно до якого:

1) робота, затрачена на деформування кузова автомобіля Fiat 500L, н.з. НОМЕР_2 , може бути еквівалентна погашеній під час зіткнення із автомобілем «Audi Е-Тгоп Sportback 55 », н.з. НОМЕР_1 , швидкості руху вказаного автомобіля «Фіат» величиною біля 12км/год;

2) водій ОСОБА_2 для уникнення контактування керованого ним автомобіля із автомобілем «Ауді» під керуванням водія ОСОБА_1 в умовах даної ДТП застосовував гальмування;

3) показання водія ОСОБА_1 про розвиток механізму даної ДТП, технічної точки зору, необгрунтовані. У зв`язку із цим дана експертиза має підстави зробити висновки про те, що у даній дорожній ситуації вказаний водій повинна була керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 10.1 та 16.11 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій, виїжджаючи своїм автомобілем «AUDI E-Tron Sportback 55» н.з. НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті нерівнозничних доріг із другорядної дороги (вул.Турецька) на головну (вул.Зарицьких), повинна була належно переконатися у безпеці руху і дати дорогу автомобілеві Fiat 500L н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. Наведені вище обставини дають підстави зробити висновки про те, що дії водія ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, не відповідали наведеним вище вимогам.

4) у даній дорожній ситуації діями водія ОСОБА_1 для водія ОСОБА_2 була, з технічної точки зору, створена так звана «аварійна обстановка». В умовах аварійної обстановки дії водіїв (для яких ця обстановка була створена діями інших водіїв) технічними вимогами ПДРУ не регламентуються. У зв`язку із наведеним вирішення питань про те, чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП своїми односторонніми діями (зокрема шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із моменту, коли він мав об`єктивну можливість побачити, що ліворуч, із другорядної дороги на головну починає виїжджати автомобіль «Ауді»), чи відповідали дії водія ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації вимогам ПДРУ і чи вбачаються у його діях невідповідності цим вимогам, не можна вважати технічного обгрунтованим.

Вищенаведеними доказами, зокрема висновком експерта, в повній мірі спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що у настанні дорожньо-транспортної пригоди винен водій автомобіля «Fiat 500L», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який порушив п. 2.3 (б) ПДР.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена повністю.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також суддя вказує, що за змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, приймаючи до уваги, що адміністративне правопорушення, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255825, вчинено 25.02.2025, то суддя позбавлений можливості розглянути справу у строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Так відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Тобто, статтею 38 КУпАП встановлено строки накладення адміністративного стягнення, яке накладається лише на винну особу. Отже застосування даної норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є «реабілітуючою обставиною».

Норма п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП застосовується у взаємозв`язку із іншими нормами, оскільки містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, як зазначалося вище, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч.1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

Зважаючи на те, що встановлення вини за ст.124 КУпАП може вплинути на права третіх осіб(відшкодування шкоди; регрес страховика), суддя при закритті провадження у справі вирішує питання наявності чи відсутності вини особи.

З огляду на зазначені обставини, з урахуванням того, що датою вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є 25.02.2025, то тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, минув 25.05.2025, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного ст.ст. 38, 124, 247, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олександр КІТОВ