Справа № 276/1627/25
Провадження по справі № 3/276/544/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року с-ще Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУ НП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.12.2024 року ОСОБА_1 , визнано винним за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 повторно, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, 24.08.2025 року о 06 годині 30 хвилин в с-ще Хорошів, вул. Древлянська,7 Житомирського району керував автомобілем FOFD FOCUS C-MAX, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходженння огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР.

До суду представник ОСОБА_1 - адвокат Шморгун О.П. надіслав клопотання, де просить справу розглядати без участі ОСОБА_1 та його представника; закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП за відсутності події і складу правопорушення, зазначаючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, зокрема: працівниками поліції не доведено належними доказами факт порушення водієм Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, а тому подальші вимоги поліцейського є незаконні. Окрім того, захисник зазначив, що з відеозапису долученою службовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він не містять повного фіксування процедури складення протоколу на водія за ч.2 ст. 130 КУпАП, а тому він вважає їх неналежним та недопустимим доказом по справі. Також, наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння без номера та дати складення, є неналежним доказом в справі, оскільки відповідно до пункту 10. Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проте такий огляд фактично не проводився. З наданого працівниками поліції відео файлу, що наявний в матеріалах справи чітко видно, що водій поводить себе адекватно, ввічливо, мова у нього була чітка та зрозуміла, координація рухів також не порушена, з даного можливо зробити висновок, що працівники поліції лише формально вказали на ознаки алкогольного сп`яніння, яких насправді і не було. Автомобіль у ОСОБА_1 ніхто не вилучав, від керування транспортним засобом не відстороняв, а матеріали справи не місять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання, що дає зробити висновок, що водій не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 2 статті 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень,передбачених частиною першою цієї статті,- тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432557, 24.08.2025 року, в якому зафіксовано суть адміністративного правопорушення, зміст протоколу відповідає вимогам, визначеним КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушеня мови;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.08.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №5556518, згідно якої ОСОБА_1 24.08.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою будучи позбавленою права курування ТЗ строком на 1 рік, при цьому не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- копією постанови Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03.12.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- відеозаписом, на якому зафіксовані обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432557, 24.08.2025 року, із якого слідує, що працівником поліції після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП. Крім того, на відеозаписі вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про відсторонення його від подальшого керування даним ТЗ.

Дослідивши матеріали справи, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопущення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху і відповідно відсутності у працівників поліції підстав для його зупинки, оскільки відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, що підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №5556518, згідно якої ОСОБА_1 24.08.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом особою, будучи позбавленою права курування ТЗ строком на 1 рік, при цьому останній не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, безпідставними є доводи сторони захисту з приводу неналежності та недопустимості як доказу матеріалу відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення з тих підстав, що відеозапис не містить повного фіксування процедури складення протоколу на водія за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки вказані доводи суперечать вимогам ст.251 КУпАП, відеозапис вцілому відповідає п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, оскільки не має ознак переривання та монтування під час фіксації обставин, які мають суттєве значення для справи, зокрема, ініціювання процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а переривання відеозапису для написання процесуальних документів жодним чином не спростовують встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень та не є істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд приймає до уваги, що наявний в матеріалах справиакт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння є належним та допустим доказом, оскільки долученим відеозаписом події від 24.08.2025 підтверджується той факт, що поліцейським були виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, в тому числі: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, про що також зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, після чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки т.з., так і в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Крім того, з долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про відсторонення його від подальшого керування даним ТЗ.

Відповідно до ч.7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом. А тому доводи сторони захисту щодо обов`язкового вилучення працівниками поліції транспортного засобу та складення акту приймання автомобіля іншою особою є безпідставними.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Також, ст. 271 КУпАП передбачено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України

З огляду на викладене, безпідставними є доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 під час розгляду справи був позбавлений передбачених ст. 268 КУпАП прав, оскільки, судом надано можливість ознайомитись з матеріалами справи перед початком її розгляду та скористатися правовою допомогою адвоката, а тому не свідчить про порушення прав на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведена матеріалами справи, а доводи захисника Шморгуна О.П. не спростовують встановлені судом обставини справи щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, у тому числі ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно довідки інспектора-чергового ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області Дарії Литвинчук, ОСОБА_1 вчинив адміністратвине правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП 07.10.2024 року та притягувався до адміністративної відповідальності 03.12.2024 року у вигляді штрафу з позбавлення права керувати ТЗ. Транспортний засіб марки FOFD FOCUS C-MAX, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований та належить ОСОБА_1 , посвідчення водія ОСОБА_1 у ТСЦ отримував.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, суддя приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Проте, суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім того, в порядку статті 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у встановленому законом розмірі.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає сплаті на р/р UА0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомирській області /21081300; код отримувача: 37976485; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605,60 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код отримувача за , ККД 22030106; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Д.О.Бобер