справа № 619/4527/25
провадження № 3/619/1823/25
Постанова

іменем України

08 жовтня 2025 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установила:

01.08.2025 о 20 год 05 хв водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen CC д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження освідчення на місці на алкотестері Драгер 6810 або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлявся шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, яка була вручена особисто 20.09.2025.

Від захисника адвоката Остропілець В.І. 08.10.2025 до суду надійшли пояснення, у яких просить провадження у справі закрити, посилаючись на те, що у протоколі не зазначено, який саме технічний засіб відеозапису використовувався. Із відеозапису неможливо встановити, щодо якої особи він здійснений, оскільки спочатку зафіксовано іншу людину. Запис розпочинається о 02:04 із моменту переслідування автомобіля патрульними. Подальша зйомка проводилась не з бодікамери, а з відеореєстратора, через що неможливо зрозуміти зміст розмови. На відео зафіксовано спілкування поліцейських із водієм, під час якого вони пропонують пройти огляд за допомогою приладу «Drager». Водночас відсутні фрагменти складання процесуальних документів направлення на огляд, акту огляду, або відмови від проходження огляду, що свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП та наказу №1026 МВС, який передбачає безперервну відеофіксацію з бодікамери. Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та акту вилучення автомобіля, що підтверджує недотримання вимог ст. 266 КУпАП. Відсутнє також свідоцтво про повірку приладу «Drager» і акт його перевірки. Крім того, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, не надано можливості скористатися допомогою захисника, про що свідчить відео. Також його не повідомили про проведення відеозйомки, що є додатковою підставою для визнання доказів недопустимими. Отже, надане відео не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, а дії поліцейських свідчать про істотне порушення процесуальних прав особи.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Не дивлячись на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його винуватість доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №408711 від 01.08.2025, підписани особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; рапортом поліцейського від 01.08.2025 про те, що було виявлено автомобіль Volkswagen CC д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який порушив правила комендантської години та в ході спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово запропоновано пройти освідування на місці за допомогою алкотестера Драгер або поїхати до медичного закладу; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи ін. сп`яніння, складеним 01.08.2025 о 02 год 10 хв, за відомостями якого в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, йому запропоновано проїхати до КПН «Золочівська лікарня» Золочівської селищної ради; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера Драгер 6810, на що останній відмовився; відомостями оглянутого відеозапису з нагрудного відеореєстратора №/25, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , який тривалий час на пропозицію працівників поліції пройти на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або проїхати у лікарню не надав згоди на це, таким чином відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Як установлено п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 працівник поліції не повідомив про здійснення відеозйомки спростовуються відомостями відеозапису, на якому поліцейський повідомляє про здійснення відеофіксації.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність у матеріалах справи акту тимчасового затримання транспортного засобу та відомостей про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортними засобами, то такі доводи не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки не спростовують відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та як наслідок вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що наданий суду відеозапис є недопустимим доказом, оскільки є небезперервним до його завершення, суд сприймає критично, враховуючи, що суду має бути наданий відеозапис, який містить докази на підтвердження наведених у протоколі обставин, а не відеозапис всіх подій, які мали місце під час спілкування поліцейських з правопорушником. Наданий суду відеозапис є вичерпно інформативним, належним та допустимим доказом, отриманим у встановленому законом порядку, дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко