Справа № 159/4153/25 Провадження №33/802/555/25 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Савченка В.А. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 червня 2025 року о 12:00 год. на перехресті вулиць Брестська-Левицького в місті Ковелі Волинської області, керував автомобілем марки «Мерседес Бенз Спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що вона є необґрунтованою та незаконною через невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Зазначає про те, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставин справи та розглянув її поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи. Також зазначає, що він не був ознайомлений з текстом оскаржуваної постанови судді, у зв`язку з чим фактично позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в якій викласти мотиви незгоди з таким судовим рішенням. У зв`язку з цим, після ознайомлення з матеріалами справи будуть подані доповнення до апеляційної скарги із викладенням мотивів та наведенням доказів щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення.

У поданих доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. зазначає про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався із пройденим результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу. Отримавши незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду працівники поліції запропонували йому пройти такий огляд в медичному закладі, однак ОСОБА_2 на таку їх пропозицію нічого не відповів, а вони розцінили це як відмову від проходження медичного огляду. За таких обставин працівник поліції мав право складати протокол про адміністративне правопорушення, в якому у провину ОСОБА_1 ставити порушення п.2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду, однак фактично зазначено про порушення п.2.9(а) ПДР, тобто за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Тому зазначене у протоколі правопорушення суперечить і не відповідає обставинам справи.

Окрім того, захисник зазначає про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`янінні, оскільки норма алкоголю в його видихаємому повітрі становила не більше 0,5 проміле, що відповідно до національного законодавства не буде перевищенням норми. Відповідно ж до технічних характеристик приладу «Драгер Алкотест», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/-0,06 проміле у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

У зв`язку з викладеним, провадження у справі має бути закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги із її доповненнями, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвокат Савченка В.А., які апеляційні доводи підтримали та просили їх задовольнити, апеляційний суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд вважає, що судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання і, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі із доповненнями сторона захисту вказує про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий не підтверджується належними і допустимими доказами.

Проте, наведені доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими та перевіреними місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361442 від 14.06.2025, за змістом якого ОСОБА_1 14 червня 2025 року о 12:00 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який він підписав та отримав копію;

- роздруківкою із спеціального технічного приладу «Алкотест 6810» від 14.06.2025 (тест №3139), наряду з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 як водій маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) проходив огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і за його результатом перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,25 проміле і це, як вбачається з матеріалів справи фіксувалось на боді-камеру, відеозапис чого міститься в матеріалах справи. Роздруківка та акт підписані ОСОБА_1 , де зазначено, що він з результатом згідний;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 як водій транспортного засобу не доставлявся в медичний заклад і це, як вбачається з матеріалів справи, фіксувалось на боді-камеру, згідно з яким медичний огляд не проводився, так як будучи згідним з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, не виявив бажання проходити медичний огляд;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4974660 від 14.06.2025, за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за те, що не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Фактично це порушення і стало причиною зупинки ОСОБА_1 ;

- рапортом працівника поліції від 14.06.2025;

- відеозаписом з боді-камери працівника поліції, на якому зафіксовано події, що викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та спілкування працівників поліції з ним, під час якого в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, на що він погодився. Результат огляду був позитивний 0,25 % проміле алкоголю, з яким ОСОБА_2 погодився та не виявив бажання проходити медичний огляд в медичній установі, хоча йому це було запропоновано. Роз`яснені ОСОБА_1 були і його права та обов`язки, які передбачені законодавством. Після цього, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який ОСОБА_1 підписав та отримав його копію. Складені були й інші адміністративні матеріали.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, безпідставними є доводи сторони захисту про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони повністю спростовується вищенаведеним.

Так, твердження сторони захисту про те, що працівниками не дотримано процедури проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на увагу суду не заслуговують, оскільки дослідивши матеріали справи і, зокрема відеозапис, яким фіксувався хід проведення, у тому числі процедура проведення огляду, апеляційний суд не вбачає істотних порушень щодо проведення огляду, які могли б потягнути за собою недійсність такого огляду. Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не погоджувався із результатом пройденого огляду за допомогою спеціального технічного приладу, не відповідають наявним у справі доказам, які вказують про протилежне. Так, ОСОБА_1 пройшовши огляд погодився з його результатом, а також на пропозицію працівника поліції не виявив бажання проходити медичний огляд, у зв`язку з чим не доставлявся до лікарні.

Також повністю є безпідставними апеляційні доводи про неправильне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення норми ПДР, яка ставиться у порушення ОСОБА_1 , оскільки останній пройшовши огляд на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено алкогольне сп`яніння, працівник поліції цілком вірно зазначив норму ПДР, а саме п.2.9 (а), який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Той факт, що ОСОБА_1 не виявив бажання проїхати в медичний заклад для проходження медичного огляду, жодним чином не свідчить про відмову у проходженні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, як про це вважає сторона захисту.

Окрім того, не бере до уваги апеляційний суд і доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки після проходження огляду результат становив 0,25 проміле, а відповідно до п.7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Безпідставним також є клопотання сторони захисту про залучення до участі у даній справі прокурора, оскільки чинним КУпАП не передбачено обов`язкову участь прокурора у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, в даному випадку суд не перебирає на себе функцію сторони обвинувачення, а досліджує докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення органом посадовою особою якої він був складений.

Крім того, апеляційний суд не вбачає підстав для направлення справи щодо ОСОБА_1 на доопрацювання, як про це просить сторона захисту у поданому клопотанні, оскільки правові підстави для цього повністю відсутні. Адміністративні матеріали оформлені у відповідності до чинного законодавства, яке регулює їх оформлення.

Таким чином, апеляційний суд перевіривши у порядку ст.294 КУпАП в межах апеляційної скарги вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту щодо незаконності судового рішення, вважає, що вони жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі, з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

Тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2025 року, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк