П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Київ

Справа № 357/8930/25

Провадження № 33/824/4084/25

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354242 та ЕПР1 №244223, 20.04.2025 о 08 годині 58 хвилин у м. Біла Церква по вул. Павліченка, 66, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті повертаючи ліворуч, здійснив аварійну ситуацію, а саме підрізав транспортний засіб Renault Clio д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого водій був змушений різко загальмувати та здійснити вимушений маневр для уникнення зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445,00 грн (одна тисяча чотириста сорок п`ять гривень 00 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Не погоджуючись з постановою судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року, а провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень закрито.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року не отримував.

Відповідно до матеріалів справи копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року було направлено на адресу ОСОБА_1 26 червня 2025 року.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази отримання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року підлягає задоволенню

Вказує, що він не виконував маневр обгону, оскільки його дії трактуються як випередження з дотриманням безпечної швидкості, а водій Renault Clio рухався не у крайню праву смугу як того вимагають ПДР України, а відразу в ліву, що є порушенням правил переїзду перехрестя.

Також вказує, що на відео відсутні докази, того що водій Renault Clio був вимушений екстрено гальмувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити а постанову суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною п`ятою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, за порушення правил розташування транспортного засобу на проїзній частині, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до п.1.10 ПДР України випередження - рух транспортного засобу зі швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

Як вбачається з відео яке наявне в матеріалах справи, водій ОСОБА_1 розпочав маневр на перехресті.

Відповідно до знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України показує кількість смуг на перехресті та дозволені напрямки руху по кожній з них.

Тобто до закінчення перехрестя водій має керуватись дорожнім знаком «Напрямки руху по смугах».

Відповідно до відео на вказаному перехресті для повороту наліво виділена крайня ліва смуга з якої автомобілі здійснюють поворот транспортного засобу.

Отже, до переїзду перехрестя водії керуються вказаним знаком згідного якого для повороту ліворуч є одна смуга руху.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те. що ОСОБА_1 виконував маневр випередження є необґрунтованим, оскільки для застосування терміну випередження необхідно дві смуги руху в одному напрямку руху, а оскільки судом встановлено, що до закінчення перехрестя така смуга одна.

Таким чином, є обґрунтованим висновок суду про те, що водій ОСОБА_1 виконував маневр обгону а не випередження транспортного засобу.

Відповідно до п. 14.6 ПДР України обгін заборонено:

a) на перехресті;

в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті та 100 м - поза населеним пунктом;

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

Як вбачається з відеозапису водій ОСОБА_1 виконав обгін на перехресті, чим порушив пункт 14.6 ПДР України.

Суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на відео відсутні докази, того що водій Renault Clio був вимушений екстрено гальмувати, оскільки будь яке порушення ПДР України за своєю природою створює потенційну екстрену дорожню ситуацію та створює небезпеку для інших учасників руху, а тому навіть у разі відсутності доказів екстреного гальмування водія автомобіля Renault Clio не є підставою для звільнення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_3 спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №354242 та ЕПР1 №244223, 20.04.2025 о 08 годині 58 хвилин у м. Біла Церква по вул. Павліченка, 66, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті повертаючи ліворуч, здійснив аварійну ситуацію, а саме підрізав транспортний засіб Renault Clio д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого водій був змушений різко загальмувати та здійснити вимушений маневр для уникнення зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

- відеозаписом з відеореєстратора

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, та що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, задоволенню не підлягають, остільки суперечать доказам, які є належними, достатніми та допустимими.

Інші доводи апелянта також задоволенню не підлягають, є особистою думкою ОСОБА_1 та суперечать наявним матеріалам.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року задовольнити та поновити його.

Апеляційну ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус