Дата документу Справа № 317/6568/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/6568/24 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/382/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою та доповненнями до неї захисника останнього адвоката Бубнова Д.Ю.на постановуЗапорізького районного суду Запорізької області від 22 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 02 грудня 2024 року о 12 год. 05 хв., на вул.Миру, буд.135 у с-щі Балабине Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера газоаналізатора «DRAGER 6810», від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі також відмовився.Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзіта доповненнях до неї захисник адвокат Бубнов Д.Ю. проситьпостанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише вимагав від поліцейських дотримання його прав та процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Вказує на неправомірні дії з боку працівників поліції до ОСОБА_1 , оскільки поліцейські задули ОСОБА_1 у обличчя газом з перцовим розчином і, як результат, ОСОБА_1 вимушений був звернутись до лікарні з опіками обличчя та рук, а також з відповідною заявою до ДБР, також намагались провести незаконний обшук його транспортного засобу та неправомірно пошкодили транспортний засіб належний ОСОБА_1 на ремонт якого він витратив більше 60 000 грн.

Зауважує на тому, що суд безпідставно наклав на ОСОБА_1 судовий збір, оскільки останній є особою з інвалідністю 2 групи та учасником бойових дій.

Посилається на те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 , як водієм, Правил дорожнього руху, які б давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням.

На думку сторони захисту, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є незаконною.

Зазначає, що рапорти працівників поліції не можуть слугувати належними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відеозапис події не є безперервним.

Вказує про недопустимість як доказу письмових пояснень свідків, які містяться у справі, оскільки останні не бачили самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та те, що, нібито ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння та відмовився від проходження огляду, свідкам повідомили працівники поліції.

В судове засідання, призначене на 05 вересня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_3 та його захисник-адвокат Бубнов Д.Ю., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

На адресу Запорізького апеляційного суду 05 вересня 2025 року від захисника-адвоката Бубнова Д.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі самого ОСОБА_1 .

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справи без ОСОБА_4 та його захисника-адвоката Бубнова Д.Ю., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цихвимог закону суд першоїінстанціїдотримався при розглядісправи.

Висновки суду щодонаявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданнідоказах та є обґрунтованими.

Під час розглядусправи про адміністративнеправопорушеннящодо ОСОБА_1 судом виконанівимоги ст.ст.280, 283 КУпАПта повно, всебічноз`ясованіобставинисправи, дотриманівимоги закону щодозмісту постанови про адміністративнеправопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненніадміністративногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повномуобсязіпідтвердженанаявними в справідоказами, зокремавідомостями, якімістяться:

- у протоколі про адміністративнеправопорушеннясерії ЕПР1 №186965 від 02 грудня 2024 року, з якоговбачається, що02 грудня 2024 року о 12 год. 05 хв., на вул.Миру, буд.135 у с-щі Балабине Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера газоаналізатора «DRAGER 6810», від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі також відмовився.Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- у актіогляду на стан алкогольного сп`яніння з використаннямспеціальнихтехнічнихзасобів, з якоговбачається, ОСОБА_5 проведений у зв`язку з виявленимиу нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота,тремтіння рук, почервоніння обличчя, хитка хода. Огляд за допомогоюспеціальноготехнічногоприладуAlcotestDrager 6810 не проводився у ОСОБА_6 ;

- у направленні на оглядводія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакціївід02 грудня 2024 року;

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3589531 від 02 грудня 2024 року, винесеної щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП;

- відеозаписомподії, якийузгоджуєтьсяізобставинами, вказаними в протоколі та долучених до ньогоматеріалах.

Вказанідоказиузгоджуються з відомостями, викладеними:

- в рапорті інспектора СРПП ВП№6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Колєснік Р., згідно з яким, останній доповідає, що 02 грудня 2024 року під час патрулювання смт.Балабіно було помічено транспортний засіб VOLKSWAGEN JETTA, н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб, якого мав ознаки дорожньо-транспортної пригоди (биті бампера попереду та ззаду). Під час спілкування та перевірки документів у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, хитка хода. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Драгер 6810, на що водій ОСОБА_1 погодився. Далі, водій зачинився в автомобілі та до поліції не виходив, поводив себе неадекватно. Було помічено, що за даною подією спостерігали люди, яких було залучено в якості свідків. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за порушення ПДР за ч.1 ст.126 КУпАП. Під час ознайомлення водія з адміністративними матеріалами, водій ОСОБА_1 зачинився та не відповідав, що було розцінено за відмову від отримання копій документів. На місце був викликаний тверезий водій, якому передано транспортний засіб. Дану подію зафіксовано на бодікамеру;

-в рапорті поліцейського взводу реагування Олександрівського РВ УПО в Запорізькій області сержанта поліції Малюка Д., згідно з яким, останній доповідає, що перебуваючи в добовому наряді, 02 грудня 2024 року під час патрулювання району по вул.Миру біля буд.137 було помічено транспортний засіб VOLKSWAGEN JETTA, н.з. НОМЕР_1 біля якого був наряд СРПП зеніт 220. Під`їхавши до них, наряд поліції пояснив, що зупинили автомобіль за порушення правил дорожнього руху, водій зачинився в автомобілі та відмовився виходити з нього, лаявся нецензурною лайкою та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу Драгер та в медичному закладу.

Дослідившивсінаявнідокази у їхсукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, ОСОБА_7 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першоїінстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністювідповідаютьфактичнимобставинамсправи, ґрунтуються на дослідженихдоказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, при розглядісправи в ОСОБА_8 участі не брав.

Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної ОСОБА_9 та його захисник-адвокат Бубнов Д.Ю., також не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, від захисника-адвоката Бубнова Д.Ю. надійшло заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 .

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисника-адвокатаБубнова Д.Ю., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо безпідставної зупинки працівниками поліції транспортного засобу під ОСОБА_10 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобувизначені у статті 35 Закону України «Про Національнуполіцію».

Як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відбулася за порушення Правил дорожнього руху України, а саме: транспортний засіб VOLKSWAGEN JETTA,н.з. НОМЕР_1 мав ознаки дорожньо-транспортної пригоди (пошкодження переднього та заднього бамперу), про що ОСОБА_1 було повідомлено в ході спілкування зі співробітником поліції.

В свою чергу, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не оспорював законність такої зупинки, а навпаки пояснював працівникам поліції за яких обставин він пошкодив бампер.

На думку апеляційного суду, діїполіцейськихузгоджуються з положеннями ст.ст.2,30,31,35 Закону України «Про Національнуполіцію».

Отже, матеріалисправимістятьінформацію про законністьзупинки транспортного ОСОБА_11 .

Стосовно доводів сторони захисту щодо відсутності безперервного відеозапису події, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказанийвідеозапис не є єдинимдоказом у справі, цейзаписузгоджується з іншимидоказами, на якіпослався суд в своїйпостанові.

Відомостей про те, щовідеофіксаціяздійснювалась за допомогою недозволенного технічногозасобучи з порушеннямвимог закону, в матеріалахсправинемає.

Що стосується доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, про те, щорапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

ОСОБА_12 підтверджується перш за все вищевказанимивідомостями з протоколу про адміністративнеправопорушення, актом огляду, направленнямводія на огляд та відеозаписомподії.

В свою чергу, відомості з вищевказаних рапортівполіцейськихповністюузгоджуються з іншимидоказами.

Достовірністьцихдоказівстороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише вимагав від поліцейських дотримання його прав та процедури проведення огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме виявлені такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, хитка хода.У зв`язкуізчим, ОСОБА_13 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленомузаконодавством порядку на місцізупинки транспортного засобу за допомогоюспеціальноготехнічногоприладу, на ОСОБА_2 погодився, проте, в подальшому, відеозаписом події зафіксовано, що ОСОБА_1 сів до транспортного засобу, зачинився та на запитання працівників поліції не реагував. Поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці. Отже, змістнаявного в матеріалахсправивідеозаписусвідчить про те, ОСОБА_14 свідчила про ухиленнявідпроходженняогляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язкуізчим, працівникамиполіції на ОСОБА_15 булоскладено протокол за відмовувідпроходженняогляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленомузаконодавством порядку.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразовобувповідомленийпрацівникамиполіції про наслідкивідмовивідпроходженняогляду на стан алкогольного сп`яніння.

Те, що у ОСОБА_1 буливиявленіознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тількивідомостями з протоколу, а й направленням на оглядводія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції, відеозаписомподії та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, у працівниківполіціїбулиобґрунтованіпідставивважати, ОСОБА_2 під час керуваннятранспортнимзасобомперебував з явнимиознаками алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАПпередбаченовідповідальність за керуваннятранспортнимизасобами особами в стані алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабопідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьїхувагу та швидкістьреакції, а також передачу керуваннятранспортнимзасобомособі, яка перебуває в стані такого сп`яніннячипідвпливом таких лікарськихпрепаратів, а так само відмову особи, яка керуєтранспортнимзасобом, відпроходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабощодовживаннялікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогуполіцейського пройти в установленому порядку медичнийогляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції.

Підстави, умови та порядок проведенняогляду на стан алкогольного сп`яніннявизначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіївтранспортнихзасобівознак алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшомуІнструкція), згідно з якими, водійзобов`язаний на вимогуполіцейського пройти медичнийогляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`янінняпідлягаютьводіїтранспортнихзасобів, щодояких у поліцейського є підставивважати, що вони перебувають у станісп`яніннязгідно з ознаками такого стану. Наведенедаєпідставистверджувати, що у ходіпровадження в справі про адміністративнеправопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмовіводіявідпроходженняогляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягаєдоведенню факт керування особою транспортнимзасобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмовиводіявідпроходженнязазначеногоогляду.

В ОСОБА_16 керувавтранспортнимзасобом з явнимиознаками алкогольного сп`яніння та відмовивсявідпроходженняогляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише вимагав від поліцейських дотримання його прав та процедури проведення огляду на стан сп`яніння, на думку суду апеляційної інстанції не є переконливою та спростовується вищевказаними доказами в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, ОСОБА_17 свідчила про ухиленнявідпроходженняогляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується ОСОБА_18 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

Доводи сторони захисту щодонеправомірних дії з боку працівників поліції до ОСОБА_1 , оскільки, як стверджує сторона захисту, поліцейські задули ОСОБА_1 у обличчя газом з перцевим розчином і, як результат, ОСОБА_1 вимушений був звернутись до лікарні з опіками обличчя та рук, а також з відповідною заявою до ДБР, також намагались провести незаконний обшук його транспортного засобу та неправомірно пошкодили транспортний засіб належний ОСОБА_1 на ремонт якого він витратив більше 60 000 грн., суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

З матеріалівсправи, в т.ч. з відеозапису, жоднихпорушень з боку поліцейських при ОСОБА_19 не убачається.

Доказів на підтвердження того, ОСОБА_2 звертався з будь-якимискаргами на діїпрацівниківполіції, суду не надано.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисника-адвоката Бубнова Д.Ю., на думку суду апеляційної інстанції, жодним чином не впливає на законність постанови суду першої інстанції та не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбаченийст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільнимНаказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїНаказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про ОСОБА_20 складений з дотриманнямвимог ст.ст.254-256 КУпАПта міститьвсінеобхідні для розглядусправивідомості, якихосьістотнихнедоліків при йогоскладанні, які б тягли за собою визнанняцього протоколу недопустимимдоказом, не вбачається. Достовірністьвідомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскількицівідомостіузгоджуються з іншимидоказами, доданимидо протоколу.

Об`єктивнихданих, які б давали обґрунтованіпідставивважати, що протокол про адміністративнеправопорушення та іншіадміністративніматеріалискладені не уповноваженими особами, в матеріалахсправинемає.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду міститьвсівідомості, передбаченіст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони захисту щодо безпідставного накладення на ОСОБА_1 судового збору, з огляду на таке.

Знаявних матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 14 листопада 2023 року.

В свою чергу, п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються в т.ч. особи з інвалідністю II групи.

Отже, вказівка суду про стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає виключенню з оскаржуваної постанови, тобто ця постанова в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.294 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу разом з доповненнямизахисника адвоката Бубнова Д.Ю.,задовольнити частково.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 22 січня 2025 рокустосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити:

виключити з постанови стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева