Справа № 487/6593/25
Провадження № 3/487/1467/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Уманського І.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює лікарем-хірургом в КНП ММР ЛШМД, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

14.08.2025 року о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW X3» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в районі будинку 3 по вул. Корабелів у м. Миколаєві, в порушення п.п. 2.3 «б», 10.9 ПДР України,рухаючись заднім ходом, був не уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з зупинившимся позаду транспортним засобом «Chevrolet Volt», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальну шкоду.

Після чого ОСОБА_1 місце дорожньо транспортної пригоди залишив, чим порушив вимоги 2.10 «а» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину в порушенні правил дорожнього руху визнав частково, зазначивши, що дійсно в зазначений в протоколі час керуючи транспортним засобом «BMW X3» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в районі будинку 3 вул. Корабелів у м. Миколаєві, при русі заднім ходом допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Chevrolet Volt» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

При цьому зазначив, що наміру умисно залишати місце ДТП не мав. Так, після зіткнення транспортних засобів, він залишився на місці ДТП, поспілкувався з ОСОБА_2 та по телефону з її чоловіком, з приводу відшкодування завданих збитків, після чого повідомив ОСОБА_2 , що оскільки він є лікарем йому терміново, на невеликий проміжок часу, необхідно відлучитися до пацієнта, на що остання погодилась. В подальшому, приблизно через 30-40 хв. він повернувся на місце ДТП, де працівники поліції здійснювали оформлення матеріалів ДТП.

Таким чином вважав, що в його діях відсутній умисел направлений на свідоме залишення місця ДТП.

Вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КпроАП України передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно до п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 2.10 «а» ПДР України, передбачено, що водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаних правопорушень підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №423896 від 15.08.2025 року; Схемою місця ДТП від 14.08.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.08.2025 року та ОСОБА_2 від 14.08.2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №423921 від 15.08.2025 року;

Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст.124 КпроАП України, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; та ст. 122-4 КпроАП України, а саме залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що при залишенні місця ДТП, він не порушив п.п. 2.10 «а» ПДР України, оскільки не мав умислу на приховування своєї причетності до ДТП, суд вважає неспроможними.

Так п. 2.10 «а» ПДР України, передбачає безумовний обов`язок водія, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці ДТП. При цьому існування обставин, які можна оцінити як наявність крайньої необхідності, ОСОБА_1 не доведено, оскільки не надано доказів, того, що він залишив місце ДТП по причинні виконання своїх професійних обов`язків як лікаря та необхідності надання негайної медичної допомоги пацієнту, який її потребував.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпроАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вимоги ст. 36 КпроАП України, характер та обставини вчинених правопорушень, приймаючи до уваги, що санкцією ст. 122-4 КпроАП України, передбачено стягнення, більш суворе, ніж стягнення, передбачене ст. 124 КпроАП України, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції статті 122-4 КпроАП України, яке є необхідним і достатнім, для попередження вчинення ним адмінінстративних правопорушень та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1КпроАПУкраїни у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст.ст. 40-1, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КпроАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КпроАП України, в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

(Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок UA0014001, Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: 101; РНОКПП; Судовий збір стягнутий з ОСОБА_3 на користь держави, за постановою №487/6593/25.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: І.О.Притуляк