Провадження №3/522/6006/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. перебуває справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, 22.07.2025 року о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Середньофонтанська №19, не врахувала дорожньої обстановки, безпечного інтервалу та дистанції, в наслідок чого допустила зіткнення з припаркованим транспортним засобом Tesla, державний номер НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_1 покинула місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила 2.10 (а) ПДР України.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №400891 від 24.07.2025 року за ст.122-4 КУпАП.

23.09.2025 року адвокат Подубна Н.Ю., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надала до суду письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №400898 від 24.07.2025 року, згідно якого зазначила, що ОСОБА_1 вину в скоєні адміністративного правопорушення за ст.122-4, ст.124 КУпАП не визнає в повному обсязі, адвокат просила суд справу провадженням закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП, свою правову позицію мотивує тим, що:

1. Схема ДТП, надана до матеріалів справи, є неповною, суперечливою, не відображає обидва автомобіля, причетних до ДТП, та координати їх розміщення, тому не може бути використана як належний доказ вини ОСОБА_1 , а саме в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУПАЛ зазначено, що нібито відбулося зіткнення автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 з іншим транспортним засобом, при цьому на схемі ДТП автомобіль ОСОБА_1 не зафіксовано.

2. В матеріалах справи відсутні докази наявності пошкоджень на автомобілі самої ОСОБА_1 , що виключає причинно-наслідковий зв`язок.

3. Що стосується запису відеоспостереження, що міститься в матеріалах справи, то вважаємо його неналежним, недопустимим, недостовірним і недостатнім доказом з наступних підстав.

По-перше це не оригінальний відеозапис, а відео зняте з відео, На записі в момент нібито зіткнення, який потребує приділення більшої уваги в деталях, відео прискорюється та промотується, супроводжується суб`єктивними висновками невідомих осіб. Момент прискорення не дає можливості якнайкраще розгледіти момент зближення автомобілів.

Проте навіть з такою поганою якістю вбачається, що між автомобілями є просвіт і в момент їх найближчої близькості не з`явилось коливань автомобілів, характерних для дотику такого роду.

Без підтвердження джерела та цілісності відео не можна виключити можливість монтажу, обрізки чи технічних змін.

Згідно 4.1 Розділу IX Інструкції №1395 (Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП), у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, до протоколу додаються: схема місця ДТП; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); З) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/ або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Проте навіть сам поліцейський не напав цьому відеоспостереженню доказової сили не додавши його до протоколу в передбачений законом спосіб. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про назву та модель засобу відеофіксації, до матеріалів справи не додано протоколу огляду поліцейським технічного носія та опису обставин його отримання, як і не додано сам відеозапис.

Відеоспостереження, яке не було належним чином задокументоване в протоколі, не може бути належним доказом у суді, особливо якщо воно було отримане з порушенням закону. Відсутність посилань на технічний засіб у протоколі або отримання запису шляхом прихованої зйомки (яка заборонена для цивільних осіб) робить відеоматеріал недопустимим.

Окрім того, під ракурсом даної зйомки та її якістю неможливо однозначно встановити контакт автомобілів.

Неповне та сумнівне відео не може бути підставою для покарання, а усі сумніви щодо доведеності вини особи відповідно до ст.2 Конституції України тлумачаться на її користь.

Слід наголосити та звернути увагу суду, що відео з автомобіля іншої особи не підтверджує беззаперечно факт дотику автомобілів, а є лише суб`єктивним сприйняттям ситуації, знятим не з прямого ракурсу.

Відео не доводить сам факт пошкодження та обсяг тих механічних пошкоджень зазначених у схемі ДТП, на відео під таким кутом зйомки не видно чіткого контакту автомобілів, тому воно не підтверджує що пошкодження зазначені на схемі, а саме заднє ліве колесо, заднє ліво крило, задній бампер, виникли саме від зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .

З великою вірогідністю такого роду та обсягу пошкодження могли бути отримані іншим чином та в інший попередній час.

Крім того, на відео немає характерного звуку зіткнення автомобілів, в момент найбільшої близькості автомобілів, ті хто дивляться і знімають відео з відео просто промотують цей момент і виказують свої власні здогадки та припущення.

Якщо придивитися на 01:20 хвилині в момент найбільшої близькості автомобілів видно навіть тоненький просвіт між ними, під таким кутом зйомки неможливо достеменно встановити та підтвердити зіткнення. З відео вбачається що ОСОБА_1 нікуди не поспішає, спокійно продовжує паркувати автомобіль, нікуди не тікає після нібито зіткнення, про яке стверджують особи коментуючи відео.

Підсумовуючи, хочеться наголосити, що автентичність та цілісність відео нічим не підтверджені, на відео відсутній звук удару (зіткнення) та немає характерного коливання автомобілів, автомобіль ОСОБА_1 легко проїжджає далі, що навряд би вийшло, якщо б зіткнення відбулось, і так само повертається назад здавши заднім ходом.

Відеозапис не був вилучений та оглянутий в установленому законом порядку, не був доданий в якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджено джерело та автентичність запису, з відео не вбачається беззаперечного факту зіткнення транспортних засобів, не видно пошкоджень, що виключає можливість кваліфікувати подію за даним відеозаписом як ДТП.

Пошкодження на автомобілі ОСОБА_1 , на які звертають увагу коментуючи відео особи, були на її автомобілі раніше, на підтвердження чого надаємо фотографії, які датовані 19 листопада 2024 року.

Належним доказом щодо можливості утворення пошкоджень на автомобілі Тесла саме від автомобіля ОСОБА_1 міг би бути висновок автотехнічної експертизи.

Також, 23.09.2025 року адвокат Подубна Н.Ю., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надала до суду письмове клопотання про недопустимість відеозапису відеоспостереження від 22.07.2025 року як доказу по справі.

07.10.2025 року адвокат Подубна Н.Ю., що діє в інтересах ОСОБА_1 , в судове засідання з`явилася, заявлені, під час розгляду справи, заперечення та клопотання підтримала в повному обсязі, просила суд справу відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

07.10.2025 року належним чином повідомлена ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Суддя критично відноситься до пояснень адвоката Подубної Н.Ю., щодо невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ст.122-4 КУпАП, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №400891 від 24.07.2025 року та іншими матеріалами справи.

07.10.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С. розглянула справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а саме за обставинами дорожньо-транспортної пригоди з якої ОСОБА_1 покинула місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна. Вмотивованою постановою судді ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, факт скоєння ДТП ОСОБА_1 був встановлений, з якого витікають наслідки скоєння адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Твердження адвоката щодо неналежності та недопустимості в якості доказу по справі запису відеоспостереження, суддя не приймає до уваги, так як відеодоказ в матеріалах справи, що розглядаються, відсутній, такий відеодоказ був долучений до матеріалів справи в порушенні ОСОБА_1 ст.124 КУпАП, яка розглянута тим же складом суду та такому відеодоказу була надана відповідна правова оцінка.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП за це правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Керуючись ст.ст. .html?pravo=1#7" title="Кодекс України про адміністративні правопорушення; нормативно-правовий акт № 8073-X від 07.12.1984">9, 24, 33, 34, nk1/an_142/ed_2020_11_29/pravo1/KD0005.html?pravo=1#142" title="Кодекс України про адміністративні правопорушення; нормативно-правовий акт № 8073-X від 07.12.1984">35, 38, 122-4, 221, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 копійок.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова