Справа № 944/4456/25
Провадження №3/944/2545/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Кондратьєва Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 19.08.2025 року о 12 годині 43 хвилин в с.Страдч, вул. Страдецька Гора, 2 Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема: зіниці очей не реагують на світло, бідність шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

01.09.2025 року захисником особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи.

09.09.2025 року захисником Боровцем В.Д. подано заяву про відкладення розгляду справи з метою належної підготовки та подання письмових заперечень.

15.09.2025 року захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав до суду клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та відкладення судового засідання, яке призначено на 16.09.2025 року.

У судове засідання 16.09.2025 року ОСОБА_1 та його захисники не з`явилися.

01.10.2025 року захисник Боровець В.Д. подав письмові пояснення, в яких зазначає, що на відеозаписі ОСОБА_1 з 1.40 хв наполегливо заявляє про своє бажання пройти обстеження у медичному закладі, на котрий вказують працівники поліції. Водночас після такої заяви працівники поліції починають говорити, що особа відмовилась від такого обстеження та неодноразово відмовляють у його клопотанні про проведення медичного обстеження. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 заявив про своє бажання пройти медичне обстеження до того моменту, коли працівник поліції зачитує йому протокол та фізично підписують його, що чітко видно починаючи з 4 хв відеозапису, жодних перешкод направити ОСОБА_1 на проходження огляду у медичному закладі не було. Враховуючи наведене просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник Тимощук О.І. подав клопотання про закриття адміністративного провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначає про розбіжність часу зйомки та складання відповідних документів про вчинення правопорушення, оскільки автомобіль фактично зупинили о 12.20 год, а зйомку розпочато вже о 12.36 год, у протоколі серії ЕПР1 № 427770 зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 12.43 год, в постанові серії ЕНА № 5520663, що автомобілем керував о 12.34 год, зйомка припинена працівником поліції о 12.37 год з однієї камери та о 12.46 год з іншої камери та продовжено з 13.00 год з однієї камери та продовжено з 13.05 год з іншої камери. ОСОБА_1 не роз`яснено його фундаментальних прав на захист, його конституційних прав, про право на правничу допомогу. Згодом патрульний поліцейський запропонував йому пройти огляд на місці без пропозиції проходження медичного огляду у медичному закладі, який саме ОСОБА_1 так і не зрозумів. ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння та неодноразово вимагав проїхати у медичний заклад, однак працівники поліції ігнорували його звернення. Після вручення протоколу ОСОБА_1 сперечався, що не згідний, оскільки відмови від проходження огляду не поступало та навпаки просив проїхати у медичний заклад, на що поліцейські дозволили поїхати йому власним транспортом. Відеозапис із нагрудної камери не є безперервним та постійно переривається. Працівниками поліції порушено вимоги ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» в частині безпідставного зупинення автомобіля, оскільки надані відеозаписи не містять доказів зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Окрім цього направлення на огляд здійснено о 13.10 год після складання протоколу. З відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останній є адекватним та дії є такими, що відповідають обстановці, жодних ознак сп`яніння не було оголошено, а відразу запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, в чому ж його і відмовили. Враховуючи, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

В судове засідання 06.10.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Тимощук О.І. подав суду клопотання, в якому просить викликати та допитати в якості свідка інспектора Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , якому відомі обставини, що підлягають установленню у даній справі. Окрім цього просить розгляд справи відкласти, оскільки цього дня зайнятий в іншому судовому засіданні Львівського апеляційного суду та слідчих діях у відділі поліції №1 ГУ НП у Львівській області.

Суддя не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання про відкладення розгляду справи, виходячи з наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП поступила на розгляд Яворівського районного суду Львівської області 22.08.2025 року. Матеріали справи призначені до судового розгляду на 16.09.2025 року, однак за заявами захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання було відкладено на 06.10.2025 року для ознайомлення із матеріалами справи. В судове засідання 06.10.2025 року ОСОБА_1 та жоден із захисників повторно не з`явилися, його захисник Тимощук О.І. скерував на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, оскільки цього дня зайнятий в іншому судовому засіданні Львівського апеляційного суду та слідчих діях у відділі поліції №1 ГУ НП у Львівській області. Водночас належних доказів поважності неявки до клопотання не долучив. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився в судові засідання, тобто такий зловживає правом на участь в судовому розгляді, захисник повторно скерував на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, відповідно до ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисників Боровця В.Д. та Тимощука О.І.

Дослідивши матеріали справи, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Тобто заявляючи клопотання про виклик свідка заявнику необхідно обґрунтувати необхідність виклику свідка, повідомити питання, які неможливо з`ясувати без допиту свідка, навести обставини, які мають значення для справи, та які заявник намагається довести, та які неможливо встановити без відповідних пояснень свідка, чи доказів.

Враховуючи наведене, клопотання адвоката Тимощука О.І. про виклик та допит як свідка інспектора Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки таке захисником належним чином не обґрунтовано, а підстави для виклику свідка відсутні.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, ч. 4 цієї статті передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103(далі по тексту Порядок) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

При цьому, п. 8 цього Порядку передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 19.08.2025 року серії ЕПР1 № 427770 відомо, що ОСОБА_1 19.08.2025 року о 12 годині 43 хвилин в с.Страдч, вул. Страдецька Гора, 2 Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема: зіниці очей не реагують на світло, бідність шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Даний протокол відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Пункт 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Зі змісту файлу відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 19.08.2025 о 12.43 год в с.Страдч, вул. Страдецька Гора, 2 Яворівського району Львівської області, був зупинений за керуванням автомобіля марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 . У зв`язку із наявністю ознак наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, бідність шкіри обличчя), які були озвучені працівником поліції, ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній ствердно відмовився. Інформацію про те, що він не керував транспортним засобом, працівникам поліції не повідомляв.

Доводи про неналежність відеозапису, через те, що такий не містить безперервної відеозйомки, суддя оцінює критично, оскільки відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Ніким не заперечується той факт, що події, які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, відбувалися в дійсності, відеозапис є чітким, послідовним, фактично повно відтворює весь перебіг подій, всіх відповідних учасників цих подій, як і їх дій. Підстав стверджувати, що цей доказ є недопустимим доказом у справі, судом не встановлено.

Суд критично оцінює доводи захисника про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та в загальному відмовляли його від такого огляду, оскільки такі спростовані відеозаписом, на якому чітко та ствердно особа, що притягується до адміністративної відповідальності відмовилась від проходження огляду. Водночас вже після складення протоколу, його оголошенням та підписуванням ОСОБА_1 заявив, що бажає пройти огляд у медичному закладі. Працівниками поліції було роз`яснено право на проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння самостійно.

Працівниками поліції було складено направлення на проведення медичного огляду особи, що притягується до адміністративної відповідальності для визнання стану наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 такий не пройшов.

Враховуючи наведене у задоволенні клопотань захисників особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та Тимощука О.І. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення слід відмовити.

Окрім цього, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 19.08.2025 року у зв`язку із наявністю ознак наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, блідність шкіри обличчя.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП повністю доведена.

Судом не встановлено з боку поліцейських порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При виборі виду стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому суд дійшов висновку, що необхідно накласти на нього стягнення в межах санкції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне і достатнє для попередження нових правопорушень.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Тимощука О.І. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення відмовити.

У задоволенні клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Боровця В.Д. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія КОНДРАТЬЄВА