ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/499/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Черніцького І.Р. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, 24.06.2025 о 15 год 40 хв, в м. Тернополі по вул. Енергетична, 2, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконалася, що це буде безпечним, виконуючи маневр перестроювання з лівої смуги в праву не надала переваги в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz E 320D», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , котрий рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Черніцький І.Р. просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у адміністративній справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КупАП. Також просить допитати в якості свідка ОСОБА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не брав, копію оскаржуваної постанови отримав 10 вересня 2025 року, що підтверджується копією заяви про ознайомлення з матеріалами справи, а апеляційна скарга подана 19 вересня 2025 року. Зазначає, що:

судовий розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, відбувся без належного повідомлення та участі потерпілого чи представника потерпілого, чим порушено право потерпілого на справедливий суд;

пояснення ОСОБА_2 , які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваної постанови, є непослідовними та неправдивими та повністю спростовуються матеріалами справи;

після ДТП, при спілкуванні з поліцейськими та з ОСОБА_1 . ОСОБА_2 свою вину у даній ДТП визнавала повністю та повідомила, що була не уважна.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_4 - адвокат Присяжнюк М.О. просить відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року, а у випадку поновлення строку відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року залишити без змін. Свої вимоги мотивує тим, що:

суд першої інстанції вжив усіх передбачених законом заходів для належного повідомлення потерпілого за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема шляхом надсилання судової повістки поштою та додаткового телефонного виклику. Незважаючи на це, потерпілий свідомо не з`явився у судове засідання;

посилання апелянта на п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку є безпідставним, оскільки такий пункт у чинній редакції відсутній. Відповідно до п.82 цих Правил та ч.11 ст.126 КАС України, у разі повернення повістки з незалежних від суду причин вона вважається врученою належним чином;

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, без поважних причин не з`явився до суду, що свідчить про його свідоме нехтування процесуальними обов`язками. Пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся виключно з його вини, а тому підстав для його поновлення немає;

підстав для допиту свідка в апеляційній інстанції немає, оскільки це призвело б до фактичного повторного розгляду справи по суті, що суперечить меті апеляційного перегляду;

суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 278, 280, 283 і 284 КУпАП. Матеріали справи не містять достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Черніцького І.Р., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, думку ОСОБА_2 та її захисника адвоката Присяжнюк М.О., які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_1 та просили оскаржувану постанову суду залишити без змін, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності розглянута без участі потерпілого 04 серпня 2025 року.

Відомостей про отримання потерпілим повідомлення про розгляд справи судом 04 серпня 2025 року матеріали справи не містять.

Також, як вбачається з матеріалів справи, копію постанови судом першої інстанції потерпілому ОСОБА_1 надіслано не було.

З матеріалів справи слідує, що згідно заяви ОСОБА_1 (а.с.20), копію судового рішення він отримав 10 вересня 2025 року, а апеляційна скарга подана 19 вересня 2025 року.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти з`ясування усіх обставин справи суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Ухвалюючи постанову про закриття провадження в цій справі за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , суд першої інстанції послався лише на пояснення останньої надані в судовому засіданні та дійшов висновку про відсутність в її діях порушень Правил дорожнього руху, а саме п.п. 10.1 та 10.3, про які зазначено в протоколі.

Зокрема, суд першої інстанції врахував пояснення ОСОБА_2 про те, що водій ОСОБА_1 рухався автомобілем д.н.з. НОМЕР_2 із вул.Збаразької і виїхавши на перехрестя з круговим рухом не виконав вимоги знаку 5.16. Смуга руху (а.с.14) та не з`їхав з крайньої правої смуги на вул.Злуки, а продовжив рух по колу.

Однак, в матеріалах справи відсутні і вході судового та апеляційного розгляду не встановлено жодних об`єктивних даних, які би підтверджували пояснення ОСОБА_2 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїхав на перехрестя з круговим рухом із вул.Збаразької і повинен був виконувати вимоги знаку 5.16. Смуга руху (а.с.14), який при умові виїзду із вул.Збаразької на крайню праву смугу перехрестя з круговим рухом вимагає виконати з`їзд з неї на вул.Злуки.

Також, як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції розглянув справу у відсутності потерпілого ОСОБА_1 і не навів доказів на спростування його письмових пояснень (а.с.5) про те, що він керуючи автомобілем рухався по перехрестю з круговим рухом (по зовнішньому колу) в межах своєї смуги руху, а водій іншого автомобіля ( ОСОБА_2 ) здійснюючи з`їзд з перехрестя з внутрішнього кола допустила зіткнення із задньою лівою частиною його автомобіля на його смузі руху.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та встановлені в ході апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що ними підтверджено, що 24 червня 2025 року о 15 год 40 хв, в м. Тернополі по вул. Енергетична, 2, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконалася, що це буде безпечним, виконуючи маневр перестроювання з лівої смуги в праву не надала переваги в русі та допустила зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz E 320D», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , котрий рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мала намір перестроїтись ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 10.1., перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно пункту 10.3., у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до письмових пояснень потерпілого від 24 червня 2025 року (а.с.5) того дня він керував власним автомобілем «Mercedes-Benz E 320D», номерний знак НОМЕР_2 . Під час руху по кільцевій розв`язці в районі Текстильника, ОСОБА_1 виїхав на зовнішню смугу руху. У цей час водій транспортного засобу, який рухався по внутрішній смузі кільця та здійснював виїзд із нього, допустив зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 .

Вказані обставини, які зазначені у письмових поясненнях потерпілого безпосередньо після події ДТП, об`єктивно підтверджуються даними схеми місця ДТП, яка сталася 24 червня 2025 року о 15 год 40 хв, в м. Тернополі по вул.Енергетична, 2, на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів на смузі руху автомобіля під керуванням потерпілого.

Під час розгляду справи судом першої інстанції отримано лише пояснення водія ОСОБА_2 , згідно яких вона вважає, що жодного пункту ПДР України нею порушено не було.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_2 апеляційний суд оцінює їх критично, як надані з метою уникнення відповідальності, оскільки порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371620 від 24 червня 2025 року; відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції; схемою місця ДТП, яка сталася 24 червня 2025 року о 15 год 40 хв, в м. Тернополі по вул. Енергетична, 2; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24 червня 2025 року; поясненнями наданими в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_1 .

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а її дії слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_1 виїхав на перехрестя з круговим рухом з вул.Збаразької і порушив вимоги дорожнього знаку 5.16. нічим не підтверджені.

Крім того, такі доводи жодним чином не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.10.1. ПДР, внаслідок якого вона при зміні смуги руху допустила наїзд переднім правим крилом свого автомобіля на заднє ліве крило автомобіля під керуванням потерпілого на його смузі руху.

Також, як встановлено апеляційним судом, подія мала місце 24 червня 2025 року. Відтак на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, закінчились.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Черніцького І.Р. задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя