Провадження № 3/537/1710/2025
Справа № 537/5114/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2025 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2025 року, серії ЕПР1 №417966, 09.08.2025 року о 22 год. 47 хв. в м. Кременчуці, Полтавській області, по вул. Соборній 13/39, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці та у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога гр. ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09.08.2025 року о 22.00 год він не керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 , а перебував на передньому пасажирському сидінні в авто, а за кермом авто перебував гр. ОСОБА_2 . Також в авто на задньому лівому сидінні перебував гр. ОСОБА_3 . Після подання патрульним авто сигналу на зупинку, ОСОБА_2 зупинився та швидко пересів з водійського сидіння на праве заднє пасажирське сидіння. Чи той при цьому щось пояснював, не пам`ятає, можливо щось і казав. Після зупинки авто, патрульні спочатку підійшли до водійських дверей, але побачивши, що водія немає, підійшли до нього, вказавши, що він керував авто. Він заперечував керування авто так як до цього вживав алкогольні напої, а також був позбавлений права керування. Про те, що за кермом перебував ОСОБА_2 патрульним не казав, так як вони постійно йому вказували, що саме він був за кермом і нічого іншого не хотіли слухати. Патрульні вказали на виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти медогляд на що він відмовився з тієї причини, що він не керував авто. Чи пропонували патрульні пройти огляд на місці чи в мед закладі, він не пам`ятає. Йому роз`яснили його права і обов`язки та повідомили, що за відмову від проходження огляду на нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Після складання протоколу він розписався в ньому, будь яких заперечень в протоколі він не вказував.

На питання захисника відповів, що в авто, крім нього, перебували ОСОБА_2 за кермом та ОСОБА_3 на задньому лівому сидінні. Після зупинки та спілкування з патрульними вони вийшли з авто та щось казали патрульним, однак ті з ними не хотіли спілкуватись та не задавали їм ніяких питань.

На питання суду чому він надав патрульним свідоцтво на транспортний засіб та звідки знав де воно знаходиться, відповів, що про те, що свідоцтво про реєстрацію авто знаходиться в бардачку знав давно, так як неодноразово перебував в даному авто, яким користується ОСОБА_2 , а свідоцтво надав тому, що патрульні наполягали на тому, щоб він його негайно їм надав і не хотів з ними вступати в суперечку. Будь яких клопотань після роз`яснення прав він не заявляв. Також, на питання суду, чому про свідка ОСОБА_2 , який буцімто перебував за кермом він не повідомляв патрульним та повідомив про це тільки в суді пояснив, що він не довіряє патрульним.

Свідок ОСОБА_4 , патрульний, в судовому засіданні показав, що при патрулюванні міста разом з ОСОБА_5 в складі патруля ними був помічений автомобіль д.н.з. НОМЕР_2 , який порушив ПДР України і ними були подані звукові та світлові сигнали на зупинку. Автомобіль зупинився і через заднє скло авто було видно, що водій пересаджується з водійського сидіння на переднє пасажирське і при цьому автомобіль хитався зі сторони в сторону. Підійшовши до місця водія, він побачив пусте водійське сидіння, а ОСОБА_1 на передньому пасажирському сидінні та двох чоловіків на задніх пасажирських сидіннях. Почали спілкування з ОСОБА_1 , який, вийшовши з авто, почав казати, що він не керував авто, при цьому не пояснюючи, хто керував автомобілем. Також він сказав надати для перевірки техпаспорт на авто і ОСОБА_1 з бардачка дістав свідоцтво на авто і передав їм. У ОСОБА_1 при спілкуванні були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шріки. Враховуючи це, ним було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність пройти медогляд на місці або в умовах мед закладу, на що останній відмовився, стверджуючи, що він не керував авто і тому не бажає проходити огляд. Водієві було вказано, що за відмову від проходження огляду на нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оголошені права і обов`язки, клопотань у водія не було. При спілкуванні з ОСОБА_1 з авто вийшли двоє молодих чоловіків, які намагалися вступати з ним та колегою словесну перепалку. Чи казали хтось з них , що він був за кермом авто, сказати не може.

На питання захисника, чим він може підтвердити, що саме ОСОБА_1 керував авто свідок відповів, що це підтверджує відео з відео реєстратора службового авто.

Свідок ОСОБА_5 , патрульний, в судовому засіданні надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_4 та на питання захисника відповів, що вони не опитували осіб, які перебували в авто разом з ОСОБА_1 так як не бачили в цьому потреби. ОСОБА_1 при спілкуванні казав неодноразово, що він не керував авто. Підтвердженням того, що ОСОБА_1 керував авто є відеозапис з реєстратора службового авто.

Свідок ОСОБА_2 , в судовому засіданні показав, що 09.08.2025 року близько 22 години керував авто д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується на даний час. В салоні авто крім нього перебували ОСОБА_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_3 , який сидів на задньому лівому пасажирському сидінні. В нього є посвідчення водія, свідоцтво на транспортний засіб перебувало в бардачку авто. При поданні патрульним автомобілем сигналу на зупинку, він злякався, що можливо і порушив правила руху, але патрульні все одно складуть на нього протокол тому після зупинки авто швидко пересів з водійського сидіння на заднє праве сидіння. Патрульні через кілька секунд підійшли до авто зі сторони водія і побачивши, що на місці водія нікого не має, підійшли до ОСОБА_1 та стали казати, що він був за кермом і після зупинки пересів на пасажирське сидіння. ОСОБА_1 заперечував факт керування авто, але патрульні не хотіли його чути та продовжували стверджувати, що саме він керував авто. Після тривалого спілкування патрульних з ОСОБА_1 , він та ОСОБА_3 вийшли з авто та намагалися спілкуватися з патрульними, однак останні не мали бажання з ними спілкуватися. Спочатку він не казав патрульним, що він керував авто, причину пояснити не може, але в подальшому намагався це сказати патрульним, однак вони його не слухали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_2 , уточнивши, що після зупинки, ОСОБА_2 , сказавши на кшталт того, що патрульні зупинили і знову випишуть штраф, пересів з водійського на пасажирське сидіння позаду справа. Після того, як він з ОСОБА_2 вийшли з авто, вони намагалися сказати патрульним, що ОСОБА_2 був за кермом, однак патрульні їх не хотіли чути та не звертали на їх слова уваги.

Захисник в судовому засіданні прохав закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Судом встановлено, що згідно відео реєстратора службового авто вбачається, що авто д.н.з. НОМЕР_2 рухається по просп. Свободи, 54 та зупиняється. При цьому, після зупинки, авто почало колихатися зі сторони в сторону, хоча руху вже не було і в цей час водій, який керував авто пересідає з водійського сидіння на інше місце, так як в подальшому водійське сидіння було пусте (1 файл, запис відео реєстратора 22:46:45- 22:47:29).

В той же час, запис з бодікамери патрульного ОСОБА_4 починається з 22:47:43 ( 1 файл, 1 запис ), тобто через 15 с після зупинки авто, згідно з яким патрульний підходить до авто, в салоні якого ОСОБА_1 , перебував на передньому пасажирському сидінні. При цьому, візуально достеменно не видно щодо перебування чи ні інших осіб в салоні авто. Однак, патрульні в судовому засіданні показали, що на задніх сидіннях перебували двоє чоловіків, які в подальшому вийшли з авто і намагалися спілкуватися з ними, однак вони не бачили в цьому потреби, так як були впевнені, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом.

На питання патрульного, чому він пересів з водійського сидіння на пасажирське, ОСОБА_1 не надав відповіді але при розмові почав стверджувати, що він не керував авто. В подальшому, при спілкуванні з патрульними, згідно відеозапису в бодікамери вбачається, що з салону авто з задніх дверей виходять двоє осіб та підходять до патрульних та ОСОБА_1 і намагаються поспілкуватися з патрульними (1 файл, 1 запис 22:49:30-22:50:00).

Опитані патрульні поліцейські підтвердили, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно при їх спілкуванні з ОСОБА_1 вийшли з задніх дверей авто, тобто підтвердили, що вказані особи під час руху та після зупинки перебували в салоні даного авто.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно відео запису з бодікамери, патрульний при розмові з ОСОБА_1 вказує останньому: «а чого в авто, крім Вас нікого не має», при тому, що в судовому засіданні обоє патрульних підтвердили, що в авто при русі перебувало троє осіб, що підтвердили допитані свідки та ОСОБА_1 ( 1файл, 22:48:10)

Також, патрульні не заперечили та не спростовували ту обставину, що пасажири авто намагались спілкувались з ними та вказували, що ОСОБА_1 не перебував за кермом авто. Також патрульні не висловились щодо тієї обставини, що за показаннями свідка ОСОБА_2 останній казав їм, що саме він перебував за кермом авто.

Суд звертає увагу, що патрульні не вчинили жодних дій щодо належного відібрання пояснень від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували в авто під час руху, не тільки з метою перевірки обставин , вказаних свідками при спілкуванні а і для повного з`ясування всіх обставин події.

Суд звертає увагу, що проведення даної дії, враховуючи які б пояснення по суті надали вказані свідки, на час розгляду адміністративної справи в суді усунули б наявні протиріччя та слугували б належними доказами, які суд міг би взяти до уваги при постановленні рішення.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що в салоні авто д.н.з. НОМЕР_2 при руху транспортного засобу перебувало крім ОСОБА_1 ще дві особи - свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак суду не надано жодних належних, допустимих доказів, які б підтверджували, що за кермом авто при його русі перебував саме ОСОБА_1 а не інша особа .

При цьому, відео запис з реєстратора патрульного авто тільки підтверджує, що після зупинки авто водій дійсно пересідає з водійського сидіння. Але беззаперечно стверджувати, що саме ОСОБА_1 керував авто і пересів на переднє пасажирське сидіння а не ОСОБА_2 , який теж міг пересісти з водійського на заднє праве пасажирське сидіння, не можливо.

Суд звертає увагу, що свідкам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні перед допитом роз`яснювалась ст..63 Конституції України, останні попереджалися про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України за відмову та за дачу завідомо неправдивих показань, вказані свідки приводились до присяги свідка, тому у суду відсутні будь які підстави ставити під сумнів чи не брати до уваги показання даних свідків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 09.08.2025 року о 22 години 47 хвилин.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається не винуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши учасників справи, оцінюючи наявні матеріали справи, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 , у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суду не доведено належними та допустимими доказами обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 09.08.2025 року о 22 години 47 хвилин.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження в даній справі закрити.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчук протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.І. Хіневич