Провадження № 3/641/1730/2025 Справа № 641/6202/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Чайка І.В., за участю секретаря Шумейко С.О., прокурора Гетьмана С.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ДСР 7-го управління (з обслуговування Харківської області) НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого: головним сержантом-командиром відділення охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слобідського районного суду міста Харкова перебуває адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією: № 530 від 23.08.2025 року).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав в повному обсязі, зазначив що коли він працював, поданням декларації займалися юристи з місця роботи, оскільки він не володіє такими знаннями. Після звільнення, він не міг вчасно знайти юридично обізнану особу, яка б допомогла йому подати декларацію, у зв`язку з чим допустив порушення у її поданні в один день. Просив врахувати, вказані обставини та закрити провадження у справі за малозначністю, відповідно до положень ст. 22 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеним факт порушення ОСОБА_1 приписів Закону України "Про запобігання корупції", наведені особою причини неподання декларації не є поважними, а тому просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Вважав, що підстави для закриття провадження у справі, відсутні.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 530 від 23.08.2025, старший сержант ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади головного сержанта - командира першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до п. п. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, у супереч вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно а саме: 18.04.2025 о 14:09 подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2025 по 18.03.2025, (при звільненні) (далі - декларація при звільненні), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Згідно, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.06.2024 № 184, ОСОБА_1 призначено на посаду головного сержанта - командира відділення охорони взводу охорони першого взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.06.2024 року.

Відповідно до п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ, військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово-лікарських комісій є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч. 7 ст. 45 Закону № 1700-VІІ суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).

Дія цієї частини не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців:

1) які проходять військову службу на посадах міністрів, заступників міністрів, керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на інших посадах в апаратах міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів системи правосуддя або які відряджені на такі посади;

2) які входять до складу військово-лікарських комісій, лікарсько-льотних комісій або відряджені до них;

3) які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів);

4) які здійснюють (беруть участь у здійсненні) підготовку, організацію, проведення закупівель товарів, робіт та послуг відповідно до Закону України "Про оборонні закупівлі", Закону України "Про публічні закупівлі" або інших актів законодавства у сфері публічних (оборонних) закупівель, укладення договорів (контрактів), контроль за якістю товарів, робіт та послуг оборонного призначення, у тому числі.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовою посадовою особою, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.03.2025 року № 77, ОСОБА_1 звільнено з посади головного сержанта - командира першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18.03.2025 року.

У продовж 30 днів з дня припинення вказаної діяльності, ОСОБА_1 не продовжував та не розпочав здійснення діяльності, яка уповноважує на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-УІІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VІІ особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Так, ОСОБА_1 18.04.2025 року о 14:09 подав декларацію при звільненні, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Покликання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/b70a50e0-776f-4fcc-9632-7b2a4f5fle75

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 декларацію при звільненні, (яку відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VІІ повинен був подати протягом 30 календарних днів), тоді як подав 18.04.2025 року, тобто несвоєчасно.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-УІІ правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Частиною 1 ст. 65 і Закону № 1700-VІІ встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно- правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади головного сержанта-командира першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до п. п. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 18.04.2025 року о 14:09, без поважних причин подав декларацію при звільненні, шляхомзаповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Окрім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 530 від 23.08.2025 року; Витягом з Наказу від 29.06.2024 № 184, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду головного сержанта - командира відділення охорони взводу охорони першого взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.06.2024 року; Витягом з наказу від 18.03.2025 року № 77, про звільнення ОСОБА_1 з посади головного сержанта - командира першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18.03.2025 року; Відомостями з Декларації , щодо дати та часу її подання.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та визнання його винуватості.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-УІІ, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , з метою запобігання вчиненню останнім нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Щодо усної заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за малозначністю, відповідно до положень ст. 22 КУпАП, суд вважає таку заяву необґрунтованою та безпідставною, оскільки на думку суду, інкриміноване останньому правопорушення, не є малозначним, у зв`язку з чим усна заява ОСОБА_1 про закриття провадження по справі, задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Слобідський районний суд міста Харкова.

Суддя- І. В. Чайка