Провадження №: 3/752/8266/25
ПОСТАНОВА

10.10.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., отримавши у матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відГоловного управління Державної податкової служби у Волинській області
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
відносноОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Строк Ок",

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до суду передано матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Строк Ок" ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 30.09.2025 № 1853/03-20-04-04, до якого приєднано не засвідчену належним чином копію акта про неявку керівника для складання протколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2025, акта про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 05.09.2025, повідомлення про виклик для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2025, конверту поштового відправлення за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Строк Ок", списоку рекомендованої кореспонденції.

Проаналізувавши та детально дослідивши матеріали, що надійшли від вказаного органу, суд (суддя) вважає за належне повернути їх для належного оформлення, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимоги до змісту протоколу та оформлення про адміністративне правопорушення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

У п. 3-5 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженій наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 за № 1046/29179 (надалі по тексту - Інструкція) вказується, що посадові особи органів доходів і зборів при виявленні адміністративного правопорушення складають протокол про адміністративне правопорушення на бланку за формою згідно з додатком № 1 до цієї Інструкції. Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у ст. 265 КУпАП. Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений. У разі ненадання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, документів для складання Протоколу використовуються відомості про таку особу, наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Протокол про адміністративне правопорушення від 30.09.2025 не відповідає вимогам, вміщеним у ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому не зазначено адресу місця проживання/реєстрації особи, щодо якої його було складено .

Також слід зауважити, що копії документів, які приєднані до протоколу є просто копіями, які не засвідчені в установленому законодавством порядку (відсутня печатка юридичної особи).

До протоколу не приєднано жодного документального підтвердження його вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності або ж надіслання за місцем його мешкання та/або фактичного проживання.

У той же час, відсутність у протоколі місця реєстрації та проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляє суд (суддю) можливості належним чином ідентифікувати особу, повно та об`єктивно розглянути справу, дотримуючись встановлених законом строків для накладення адміністративного стягнення, з дотриманням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Описані обставини свідчать про ризики порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Крім того у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

На переконання суду (судді) розгляд справи за умови необізнаності особи про складення відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення, порушуватиме право на захист, а також і право на справедливий суд.

З аналізу приписів КУпАП слідує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен вжити всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного й об`єктивного встановлення обставин, на підставі належних і достовірних доказів з`ясувати, чи мала місце подія та склад адміністративного правопорушення, зокрема, шляхом дослідження протоколу про адміністративне правопорушення, установити інші факти, що впливають на правильне вирішення справи.

При цьому норми КУпАП не надають судді повноважень на самостійне внесення змін або ж будь-яких доповнень, виправлень у протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" зазначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

З огляду на викладене протокол про адміністративне правопорушення разом з приєднаними до нього матеріалами підлягає поверненню до органу, який їх подав для належного оформлення з метою належної ідентифікації особи, щодо якої має бути розглянута справа про адміністративне правопорушення. та решти описаних недоліків для отримання судом оригіналів або ж належним чином засвідчених копій документів, які становлять собою доказову базу у справі.

Враховуючи викладене, протокол про адміністративне правопорушення разом з приєднаними до нього матеріалами, підлягає поверненню до органу, який його подав для належного оформлення.

Керуючись ст. 7, 251, 256, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення № 1853/03-20-04-04 від 30.09.2025, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а також інші матеріали, що надійшли разом з ним повернути до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили з моменту винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Бушеленко