Справа № 944/3264/25
Провадження №3/944/1957/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

20 червня 2025 року, о 22 год 15 хв, по вул.50-Річчя УПА, 3 в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушена координація рухів), а також, після того, як транспортний засіб був зупинений, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обгрунтовував такими доводами. 20 червня 2025 року працівником патрульної поліції його було зупинено у зв`язку з керуванням транспортним засобом без ременя безпеки. Вказав, що жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення на його прохання працівниками поліції надано не було. Більше того, рішенням Яворівського району Львівської області від 16 липня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП (щодо керування транспортним засобом без ременя безпеки) закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що на відеозаписі він випивав мінеральну воду в пластмасовій тарі 1.5 літри з синьою етикеткою, з маркуванням «Меденицькі джерела», що підтверджується характерним «пшиком» при відкоркуванні пляшки. Крім цього, самі працівники неодноразово повідомляли, що вій дійсно п`є воду. У зв`язку з погіршенням самопочуття він просив працівників поліції викликати медичну допомогу, на що працівники поліції відповіли, що він симулює і що він сам взмозі викликати медичну допомогу, зателефонувавши на лінію 103. Після того, як він висловив свою недовіру працівникам поліції і буде проходити медичний огляд у медичному закладі, його було доставлено до Новояворівської лікарні ім..Ю.Липи. В медичному закладі йому було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою приладу, схожого на «Драгер», а на його прохання про забір крові на аналіз, йому було категорично відмовлено. Він відмовився від продування алкотестера «Драгер», оскільки не довіряє даному приладу, однак від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, він не відмовлявся і бажав здати кров. Окрім цього, зазначає, що відеозапис вівся не безперервно. Протиправні дії працівників поліції призвели до погіршення стану його здоров`я, що підтверджується медичним висновком від 21 червня 2025 року.

Оцінивши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до пп. «є» п. 2.10 Правил дорожнього руху водієві забороняється, серед іншого, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, доведено під час судового розгляду та повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 20 червня 2025 року серії ЕПР1 № 368141; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де від проходження огляду відмовився; Актом № 296 від 20 червня 2025 року огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що від проходження огляду відмовився; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому вказано, що від обстеження відмовився; компакт-дисками з відеозаписами події, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції за порушення п.2.3.в ПДР, вживаючи прозору рідину з пластмасової тари з синьою етикеткою, з маркуванням «Меденицькі джерела», неодноразово вказував що це горілка, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису 1818.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП.

Щодо пояснень ОСОБА_1 , які описано вище, то суд ставиться до них критично, та вважає, що вони дані з метою уникнення відповідальності, зважаючи на таке.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , останній вийшов із автомобіля та декілька разів пив із пластикової пляши прозору рідину.

Зі свого боку, працівники патрульної поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», однак ОСОБА_2 відмовився, але погодився пройти такий огляд в медичному закладі, куди був доставлений працівниками поліції. В медичному закладі йому було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою приладу «Драгер», проте він відмовився і вимагав провести забір крові на аналіз.

Відповідно дорозділу п. 7 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до п.10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Отже, із зазначених норм вбачається, що проведення лабораторного дослідження є обов`язковим для визначення стану наркотичного сп`яніння, а для визначення стану алкогольного сп`яніння достатньо використання газоаналізатора.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти огляд на стан сп`яніння з дослідження біологічного серидовича в приватному порядку.

Отже, працівники поліції забезпечили ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння для спростування факту перебування ним в такому стані.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що на відеозаписі видно, що він випивав мінеральну воду в пластмасовій тарі 1.5 літри з синьою етикеткою, з маркуванням «Меденицькі джерела», що підтверджується характерним «пшиком» при відкоркуванні пляшк і самі працівники поліції неодноразово повідомляли, що вій дійсно п`є воду, суддя зазначає таке.

Як зазначено вище, сам ОСОБА_1 після його зупинки поліцейськиси, вийшовши із автомобіля, декілька разів пив із пластикової пляши прозору рідину і кожного разу стверджував, що це горілка та демонстрував відповідну міміку ("кривився").

На думку судді, в даному випадку саме ОСОБА_3 своїми умисними діями створив ситуацію, яка мала наслідком кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 130 КУпАП, розумів чи безумовно мав розуміти значння своїх дій та їх можливі наслідки, а також пізніше не вжив жодних дій в межах встановленої законом процедури і наданих йому можливостей для з`ясування всіх обставин справи, зокрема, спростування факту його перебування у стані алкогольного сп`яніеея, про що вказано вище.

Те, що пляшка, з якої ОСОБА_1 пив прзору рідину, була маркована не як алкогольний напій, а як питна вода, не є безумовним длказом того, що в ній містився не алкогольний напій (горілка).

При цьому, ОСОБА_1 не пояснив суду, з якою метою він на місці зупинки стверджував, що вживає саме горілку, при чому неодноразово.

Також суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що не було законних підстав для зупинки його транспортного засобу, так як жодних вимог ПДР він не порушував, оскільки наявність чи відсутність підстав для зупинки поліцейськими транспортного засобу, яким він керував, оскільки наявність чи відсутність таких підстав не є обставиною, яка підлягає обов`язковому встановленню під час розгляду даної справи, а також ця обставина не впливає може бути доказом перебування чи не перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

З цих же підстав суддя відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/3224/25 було задоволено його адміністративний позов до ГУ НП у Львівській області та скасовано постанову про притягення його до адміністративної відповідальності від 20.06.2025 (за керування автомобілем без пристебнутого ременя безпеки).

Також слід зазначити, що в даному рішенні суду не встановлено обставин про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у вказані в постанові час і місці, а також інших обставин, які б мали преюдиційне значення при розгляді справи відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів вживання алкогольних напоїв після зупинки транспортного засобу поліцейськими є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які свідчать про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не проводилась безперервна відеозйомка, що є порушенням п. 5 розділу ІІ Інструкції, суддя відхиляє як необґрунтовані, виходячи з такого.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) носить ініціативний характер і посилання ОСОБА_1 на наявність такого обов`язку необґрунтовані.

В даному випадку, суддя вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП допущено не було, а доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) не надано.

Дослідивши матеріали справи, доводи ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку щодо винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд зазначає, що санкцією вказаної норми передбачено покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Також згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцятьчотири тисячі) гривень 00 копійок. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник