Справа№ 953/9358/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові матеріали, які надійшли від Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

02.09.2025 року о 18 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру по відношенню до своєї матері, ОСОБА_2 , ображав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав. Своїми діями ОСОБА_1 завдав шкоди психічному здоров`ю матері.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що 02.09.2025 року о 18 год. прийшов додому та почав прання, після чого прийшла мати ОСОБА_2 та сказала, що хоче пройти до туалету, однак в цей час зламалась пральна машина та ОСОБА_1 штовхнув ОСОБА_2 щоб її не вдарило током.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що 02.09.2025 року о 18 год. ОСОБА_3 виштовхнув її з ванної кімнати, коли ОСОБА_2 хотіла пройти до туалету, внаслідок чого, остання впала. Також ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 не сплачує за квартиру, висловлюється відносно ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою і це відбувається постійно.

Суд, дослідивши письмові матеріали, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілу, приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція частини 1статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідальність за ч.3 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення повторне протягом року порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, встановлені в Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Самі по собі, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №700414 від 02.09.2025 року, рапортом інспектора СПДН ВП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Лямцева Д. від 02.09.2025; копіями заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 від 02.09.2025; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.09.2025; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №131482 від 02.09.2025; копією постанови Київського районного суду від 16.04.2025 по справі №953/2383/25, яка набрала законної сили 25.06.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн., поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст.173-2 КпАП України, - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не спростовані обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного у вказаному протоколі, складеному відносно нього. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції до суду не надано.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях склау адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання у якості свідків його дружини ОСОБА_4 , а також сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 не надано даних про те, що особи, яких він просить викликати для допиту, були свідками подій, які відбулися 02.09.2025 р 18 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання ОСОБА_1 про надання безоплатного адвоката залишено без задоволення, оскільки нормами КУпАП не передбачено забезпечення адвокатом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності саме судом. Клопотань про відкладення розгляду справи для самостійного пошуку адвоката від ОСОБА_1 до суду не надходило.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Санкція частини третьої статті 173-2 КУпАП є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення з урахуванням форми вини та даних про особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суддя вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі ч. 3 ст. 173-2 ч.1, керуючись ст.ст. 283 п.1, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення за ч.3 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 ( одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна