Справа № 438/1369/25
Провадження № 3/438/560/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 жовтня 2025 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області

стосовно ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 ,

за ч.1 ст.1213, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

у провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали адміністративної справи за № 438/1369/25, провадження № 3/438/560/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437155 від 29 серпня 2025 року.

Крім цього, у провадженні перебувають також матеріали адміністративної справи за № 438/1370/25, провадження № 3/438/561/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437130 від 29 серпня 2025 року.

Крім цього, у провадженні перебувають також матеріали адміністративної справи за № 438/1371/25, провадження № 3/438/562/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1213 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437144 від 29 серпня 2025 року.

Відповідно до ст.36 КУпАП: при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), вказані матеріали взаємопов`язані та спільний їх розгляд є доцільним, відповідно справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.1213 ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП слід об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі номер № 438/1369/25, провадження № 3/438/560/2025.

В ідповідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437155 від 29 серпня 2025 року вбачається, що 29 серпня 2025 року о 00 год 18 хв в м. Бориславі по вул. Коваліва водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутером марки Сузукі Лец б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку огляду настан алк., нарк., чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437130 від 29 серпня 2025 року вбачається, що 29 серпня 2025 року о 00 год 15 хв в м. Бориславі по вул. Коваліва водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутером марки Сузукі Лец б/н, не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, порушивши п. 2.1а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437144 від 29 серпня 2025 року вбачається, що 29 серпня 2025 року о 00 год 15 хв в м. Бориславі по вул. Коваліва водій у темну пору доби (в умовах недостатньої видимості) керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком чим порушив п.2.9 в ПДР - керування ТЗ без номерного знака, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.1213 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності неповнолітній ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, просив суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 його мати ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що з приводу складених протоколів стосовно її сина її, як матір, про складення протоколів ніхто не повідомляв. Про вчинення адміністративних правопорушень їй стало відомо після ознайомлення із матеріалами справи в суді. Не заперечує, щодо застосування до її сина заходів впливу, а саме передачу неповнолітнього під нагляд батькам.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положеньст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 1213 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Крім цього, частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження обставини вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1213, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП до вищезгаданих протоколів про адміністративне правопорушення якості доказів були додані: відеозаписи з технічного засобу відеозапису , що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних записів та направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.

Згідно з п.п.1, 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Як вбачається з матеріалів справи, гр-н ОСОБА_1 , як особа, стосовно якої були складений вищезгадані протоколи про адміністративне правопорушення, на час його складання був неповнолітнім.

Відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків або опікуна є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з .2 ст.33 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Аналогічна норма міститься також і в п.17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 за №1376 (з наступними змінами).

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

Однак, як вбачається з доданого до протоколів відеозапису, працівник поліції не переконався у тому, що неповнолітній ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язаний був такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм як національного, так і міжнародного права, зокрема Конвенції, що регламентує захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

З даного відеозапису також вбачається, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не ознайомили неповнолітнього зі спеціальним правом, передбаченим ст.270 КУпАП.

Отже, з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що поліцейськими були відібрані усні пояснення у неповнолітнього та складено стосовно нього протоколи про адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП , без участі батьків (одного з них), або іншого законного представника чи педагога.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437155 від 29 серпня 2025 року, ЕПР1 №437130 від 29 серпня 2025 року та ЕПР1 №437144 від 29 серпня 2025 року також не містить відмітки, яка б свідчила про присутність законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 під час його складення.

Зазначені обставини підтвердили у своїх поясненнях неповнолітній ОСОБА_1 та його законний представник ОСОБА_2 .

Будь-яких передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження обставини присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 при відібранні у нього усних пояснень та складенні стосовно нього протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437155 від 29 серпня 2025 року, ЕПР1 №437130 від 29 серпня 2025 року та ЕПР1 №437144 від 29 серпня 2025 року додано не було, про їх наявність у самих протоколах також не зазначено.

Наведені обставини вказують на істотне порушення права неповнолітнього на захист, що дає суду підстави дійти висновку про те, що протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437155 від 29 серпня 2025 року, ЕПР1 №437130 від 29 серпня 2025 року та ЕПР1 №437144 від 29 серпня 2025 року, які є процесуальними документами на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доданих до протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437155 від 29 серпня 2025 року, ЕПР1 №437130 від 29 серпня 2025 року та ЕПР1 №437144 від 29 серпня 2025 року належних та допустимих доказів на підтвердження присутності законного представника при відібранні у неповнолітнього ОСОБА_1 усних пояснень та складенні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про недопустимість зазначеного протоколів, як доказу, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 1213, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, та відсутність в його діях складу вищезазначених адміністративних правопорушень.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 1213, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 1213, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, ч.1 ст. 1213, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 270, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

матеріали адміністративної справи № 438/1369/25, провадження № 3/438/560/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали адміністративної справи № 438/1370/25, провадження № 3/438/561/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та матеріали адміністративної справи за № 438/1371/25, провадження № 3/438/562/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1213 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 438/1369/25, провадження № 3/438/560/2025.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до обставин викладених в протоколі серії ЕПР1 №437155 від 29 серпня 2025 року.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до обставин викладених в протоколі серії ЕПР1 №437130 від 29 серпня 2025 року.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1213 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до обставин викладених в протоколі серії ЕПР1 №437144 від 29 серпня 2025 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ