Справа № 636/6792/25
Провадження 3/636/3541/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.09.2025 м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Грошова Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Марченко К.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чугуїв Харківської області, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В провадження Чугуївського міського суду Харківської області 28.07.2025 надійшли матеріали у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405277 від 28.07.2025, 28.07.2025 о 15:10 год., по вул. Гвардійська, буд. 46, м. Чугуїв, Харківської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , недотрималась безпечного бокового інтервалу та допустила зіткнення з автомобілем «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала, зазначила, що 28.07.2025, керуючи автомобілем «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалась із дозволеною у населеному пункті швидкістю по своїй смузі руху, жодних перешкод для здійснення руху по своїй смузі не було. У зустрічному напрямку рухався автомобіль «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та на його смузі руху була перешкода для руху, а саме припаркований автомобіль синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Вказує, що автомобіль «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_2 , повинен був пропустити її автомобіль, однак він цього не зробив, та почав об`їзд перешкоди з виїздом частково на зустрічну смугу по якій рухався її автомобіль, в результаті чого сталось зіткнення дзеркалами біля зазначеного автомобіля синього кольору. ОСОБА_2 після ДТП припарковав автомобіль за межами проїзної частини, тобто на місці де відбулось зіткнення. Її автомобіль залишився на місці ДТП. Вважає, шо нею не було допущено порушень правил дорожнього руху та просила закрити провадження у с праві.

З урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання було викликано потерпілого ОСОБА_2 , шляхом направляння судової повістки за адресою, зазначеною в схемі та поясненнях від ОСОБА_2 , однак в судове засідання потерпілий не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило..

Заслухавши в судовому засідання ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405277 від 28.07.2025, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.13.1 ПДР, кваліфікація адміністративного правопорушення - ст. 124 КУпАП.

Пунктом п. 13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Нормами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні досліджені:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405277 від 28.07.2025;

- схема місця ДТП, яка сталася 28.07.2025 по вул. Гвардійська, буд. 46, м. Чугуїв, Харківської області, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, де зазначені об`єкти: транспортні засоби, місце зіткнення, напрямок руху ТЗ, припарковане авто;

- пояснення учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 28.07.2025;

- фото з місця ДТП від 28.07.2025, які за клопотанням ОСОБА_1 долучені до матеріалів справи.

Слід зазначити, що зі схеми ДТП та фото з місця ДТП від 28.07.2025, вбачається, що на смузі руху автомобіля «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_2 , наявна перешкода у виді припаркованого автомобіля Cherry, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засідання також надані пояснення, щодо вказаної перешкоди у напрямку руху автомобілю «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_2 , та місця зіткнення біля перешкоди (автомобіль синього кольору НОМЕР_3 ).

При цьому суд звертає увагу, що на схемі місця ДТП зазначено два місце зіткнення, як зі слів водія ОСОБА_1 , так як і зі слів водія ОСОБА_2 .

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Так, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 порушила вимоги Правил дорожнього руху, а надані до суду матеріали не містять беззаперечних доказів того, що причиною ДТП було порушення саме водієм ОСОБА_1 вимог ПДР, з урахування даних схеми місця ДТП, фото з місця ДТП, з яких вбачається порушення ПДР (п.13.4) водієм транспортного засобу «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до п.13.4. ПДР якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.

З матеріалів справи не вбачається порушення водієм транспортного засобу «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 пункту п.13.1 ПДР, інших доказів на підтвердження порушення водієм вказаного пункту ПДР, а саме: не дотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу, до суду не надано.

Так, водій ОСОБА_1 вправі була розраховувати згідно п.1.4. ПДР України, що інші учасники дорожнього руху виконують Правила дорожнього руху та транспортний засіб Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись в зустрічному напрямку, маючи на своїй полосі руху перешкоду, а саме припаркований автомобіль Cherry, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , повинен був, на виконання вимог п. 13.4, дати дорогу автомобілю «Ford Edge», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку.

Суд виходить з того, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, що склалася.

Суд вважає позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо відсутності в його діях порушення ПДР, обґрунтованою, яка підтверджена доказами, що досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та здійснювати перекваліфікацію дій порушника. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Суд, ретельно дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність порушення в діях водія ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які були причиною настання ДТП.

За таких обставин, провадження у справі за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грошова