Житомирський апеляційний суд
Справа №272/508/25 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Номер провадження №33/4805/942/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Вдовиченка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Вдовиченка Богдана Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 26 квітня 2025 року о 20-39 год по вул. Касинівська, 12 у с. Нехворощ Бердичівського району Житомирської області керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер-6810» та у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Вдовиченко Б.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що додані відеозаписи не можуть вважатися належним доказом, оскільки до протоколу внесені відомості лише щодо нагрудної бодікамери поліцейського 857745, а диски не засвідчені електронними підписами. На думку захисника, кваліфікація дій ОСОБА_1 за п. 2.5 ПДР України помилкова, оскільки останній не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі. Акт огляду та направлення водія на огляд до медичного закладу складені раніше по часу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а направлення не містить підпису особи, яка її склала. Вважає, що протокол складений неуповноваженою службовою особою. Вказав, що огляд на місці проводився за допомогою приладу алкотест Драгер 6810, калібрування якого прострочене, а свідоцтво про повірку надане для приладу алкотест Драгер 6820, останній зазначений і у акті огляду.

Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина недоведена.

В судовому засіданні захисник адвокат Вдовиченко Б.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№312721 від 26 квітня 2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чеком тесту з приладу «Драгер 6810» № 572, копією постанови серії ЕНА №4591168, розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; рапортом, повідомленням про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія отримував; відеозаписими з портативного реєстратора працівників поліції.

Так, із вказаного відеозапису вбачається, що 26 квітня 2025 року працівники поліції здійснювали переслідування транспортного засобу ВАЗ 21063 з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, який заїхав у подвір`я житлового будинку. За кермом перебував ОСОБА_1 . Працівник поліції назвався, роз`яснив причину зупинки транспортного засобу та попередив, що за вказане порушення щодо водія буде складена постанова. Далі водію роз`яснили права та обов`язки, передбачені законом, та ознайомили із постановою серії ЕНА №4591168 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9.2.б ПДР України. Вказавши на різкий запах алкоголю з ротової порожнини водія, виражене тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, та після повторного роз`яснення прав та обов`язків, порядку використання приладу Драгер, ОСОБА_1 пройшов огляд з позитивним результатом 1,28 проміле, проте з результатами огляду не погодився, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився. В подальшому складені щодо ОСОБА_1 адміністративні матеріали надані йому на ознайомлення, від підпису яких він відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений.

Зазначені вище докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, а відеозапис із службового автомобіля та портативних камер поліцейських, на думку апеляційного суду, не має ознак монтування, є послідовним та відповідає п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки за допомогою останнього можна відтворити обставини, за яких патрульні, після виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, у відповідності до встановленого законом порядку, пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Той у свою чергу пройшов огляд на місці зупинки автомобіля, проте не погодився із результатом, від проходження огляду у медичному закладі відмовився.

Варто зауважити, що на запитання працівника поліції чи погоджується водій з результатом огляду, останній почав ухилятися від відповіді та в подальшому вказав, що не згоден. Тоді працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляду у найближчому медичному закладі, на що останній ухиляючись вказав: «що я там буду робити», «я ні від чого не відмовляюсь». Така пасивна поведінка та затягування часу водієм розцінені працівниками поліції як ухилення та відмова від проходження огляду. Відтак працівники поліції використали всі можливі інструменти для спонукання водія у проходженні процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 надані вичерпні роз`яснення, що його пасивна поведінка у вигляді ігнорування вимог працівників поліції щодо погодження результатів огляду, проходження огляду у медичному закладі та ознайомлення з адміністративними матеріалами буде розцінюватись працівниками поліції як відмова. Тому апеляційний суд погоджується з оцінкою судді районного суду, що дії водія вірно кваліфіковані за ст. 130 КУпАП за порушення водієм п. 2.5 ПДР України.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначений технічний засіб відеозапису №857745. Відсутність посилання у протоколі на технічні характеристики пристрою відеофіксації, а саме: №857282 та відеореєстратора службового автомобіля, за допомогою яких здійснювалась відеозйомка, не спростовує обставин об`єктивно зафіксованих на наявному в матеріалах відеозаписі та не виключає належність та і допустимість даного доказу.

Аргументи захисника щодо не засвідчення доданих до протоколу відеозаписів електронним цифровим підписом апеляційний суд оцінює критично, оскільки вказане засвідчення не передбачене чинним нормами КУпАП.

Щодо посилання скаржника на розбіжності у часі, оскільки у акті огляду та направленні ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу вказаний час 20 год та 20,00 год, що передувало його зупинці, апеляційний суд вбачає технічну помилку, яка спростовується відеозаписами та іншими зібраними доказами.

З огляду на положення ст. 255 КУпАП також є безпідставними доводи апелянта щодо відсутності у капрала поліції ОСОБА_2 та лейтенанта поліції Копмана П.П. повноважень на складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та інших адміністративних матеріалів.

Відповідно до рапорту поліцейського СРПП ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Липи Владислава, останній разом із поліцейським Корманом П.П. ніс службу у складі СРПП з 26 квітня 2025 року по 27 квітня 2025 року. Рапорт долучений до адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , які за погодженням начальника ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Ігоря Новаківського направлені до Андрушівського районного суду Житомирської області.

Посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу незаконність дій інспекторів не встановлена.

Аргументи скарги щодо прострочення повірки приладу Драгер та невірно зазначеною моделлю приладу на думку суду є несуттєвими, оскільки особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, відмовився від проходження огляду у медичному закладі, що підтверджується вищевказаними відеозаписами. Саме це стало причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 за кермом автомобіля намагався втекти від працівників поліції, а в подальшому він та його дружина у спілкуванні з поліцейськими не заперечували, що водій вживав алкоголь, пропонували домовитись без складення протоколу, проте отримали попередження про відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди.

Варто зазначити, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Вдовиченка Богдана Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь