Провадження № 3/161/4646/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 02 жовтня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної-особи підприємця,

за скоєння правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №379246 від 02.07.2025 вбачається, що 26.06.2025 о 23 год. 52 хв. в м.Луцьк по вул.. Лесі Українки, ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не забезпечив безпеки дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , під час ДТП транспортний засіб Skoda Octavia отримав механічні пошкодження. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №379246 від 02.07.2025 вбачається, що 26.06.2025 о 23 год. 52 хв. в м.Луцьк по вул.. Лесі Українки, ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце події та не повідомив працівників поліції про ДТП, тим самим порушив п.10.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав. Вказав, що дійсно 26.06.2025 року перебував за адресою: Л.Українки, 59, близько опівночі виїжджав з парковки двору, однак ДТП не вчиняв.

Потерплілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що момент ДТП не бачив, вранці 27.06.2025 перед виїздом з двору, помітив на лобовому склі автівки записку, в якій зазначався номер телефону та повідомлення про те, що особа бачила хто вчинив ДТП.

В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 26.06.2025 пізно ввечері почув звук, виглянув у вікно та побачив, що мікроавтобус в`їхав у автомобіль Skoda Octavia. Вийшов водій, оглянув транспортні засоби, повернувся у свій автомобіль і повернувся на своє парко місце шляхом від`їзду. Тоді з автомобіля вийшли троє людей, оглянули місце ДТП, сіли в авто та поїхали, тобто залишили місце ДТП.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, прийшов до таких висновків.

Обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами: схемою з місця ДТП, рапортом, фото таблицями, письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 підтверджені належними доказами та не були спростовані під час судового розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП.

Водночас суд враховує ту обставину, що правопорушення були вчинені 26.06.2025, діяння має разовий характер, не підпадає під ознаки триваючого правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Чинними нормами КУпАП не визначено чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Разом з цим,у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

За змістом статті 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто настання негативних наслідків у вигляді майнової шкоди.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля, а відтак він є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній залишив місце ДТП він є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 122-4 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, в протоколах про адміністративні правопорушення датою скоєння адміністративних правопорушень казано 26.06.2025 року, тобто станом на день розгляду справи вже сплив встановлений законом тримісячний строк, протягом якого особу можливо було притягнути до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст. ст.7, 38, 124, п. 7 ч. 1 ст.247, ст. ст.283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченогоих ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК