справа № 619/4514/25
провадження № 3/619/1814/25
Постанова

іменем України

06 жовтня 2025 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установила:

29.07.2025 в с-щі Вільшани по вул. Семена Ковалевського, буд. 20, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, також відмовився надавати будь-які пояснення та ставити підпис у протоколі, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлявся шляхом направлення шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, однак судова повістка була повернута до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою та шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, про що свідчить довідка про доставку SMS у додаток «Viber».

Від захисника адвоката Шелест А.А. у системі «Електронний суд» 25.09.2025 надійшло клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що матеріали справи не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У обґрунтування клопотання зазначає, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, чим порушено ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис не містить доказів того, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а тільки було зауважено про ст. 63 Конституції України. Також, відеозапис не містить доказів того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, та до матеріалів справи не надано доказів в підтвердження передання керування транспортним засобом будь-яким особам. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №406594 не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Не дивлячись на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його винуватість доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 406594 від 29.07.2025, з відміткою про те, що ОСОБА_1 від підпису відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені ознаки, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка мова та те, що ОСОБА_1 від огляду відмовився; направленням до КНП ХОР «ОКЛ», у якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка мова та те, що ОСОБА_1 від огляду відмовився; рапортом від 29.07.2025, у якому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився; відеозаписом, на якому ОСОБА_1 повідомив, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився; довідкою «ІПНП», у якій зазначено, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 видане.

Як установлено пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів захисника стосовно підстав зупинки транспортного засобу, суд зазначає таке.

З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність події правопорушення та винуватість особи. Наявний відеозапис, протокол та інші матеріали справи підтверджують правомірність дій поліцейських та сам факт вчинення правопорушення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права судом відхиляються, оскільки з наданого відеозапису вбачається роз`яснення ст. 63 Конституції України). До того ж, право особи користуватися юридичною допомогою було реалізовано в суді, про що свідчить залучення адвоката, яка представляє його інтереси, враховуючи, що рішення приймає суд, а не працівник поліції.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 27.03.2019 у справі №522/10493/17), будь-яке формальне недотримання процедури не може автоматично свідчити про недопустимість доказів або відсутність події правопорушення, якщо по суті особа мала реальну можливість скористатися своїми правами.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність у матеріалах відомостей про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то такі доводи не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки не спростовують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та як наслідок вчинення ним правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко