Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4056/25 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Номер провадження №33/4805/941/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: скаржника ОСОБА_1 , його адвоката Олянюка В.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича, який звернувся в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 355181, 08 червня 2025 року близько 09-05 год у м. Бердичеві по вул. Вінницька, 52, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 11183, держаний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попереду та виконував маневр лівого розвороту, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Олянюк В.Л. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, ОСОБА_2 притягнути до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав оцінки діям водія ВАЗ, який не дотримався безпечної дистанції, не зреагував належним чином на дорожню обстановку та скоїв зіткнення з його автомобілем Nissan під час маневру розвороту. А також не враховано, що ОСОБА_2 допустив зіткнення, не забезпечивши належної дистанції та швидкісного режиму. На думку захисника суд неправильно застосував п. 10.1, 10.4 та 10.6 ПДР України для обґрунтування дій потерпілого. Вказав, що на вул. Вінницька, де сталося зіткнення, рух транспортних засобів здійснюється по одній смузі у кожному напрямку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 355181, 08 червня 2025 року близько 09-05 год у м. Бердичеві по вул. Вінницька, 52, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 11183, держаний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попереду та виконував маневр лівого розвороту, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, 08 червня 2025 року рухався на автомобілі ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бердичеві по вул. Вінницькій. Попереду рухався автомобіль Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 , який наближаючись до перехрестя вул.Вінницька - вул. Лупова із увімкненим правим покажчиком повороту обминув вибоїну та різко без покажчика лівого повороту почав виконувати маневр лівого розвороту із правої смуги руху. ОСОБА_2 з метою уникнення зіткнення здав ліворуч та загальмував, тому зіткнення відбулось на середині проїзної частини із механічними пошкодженням правої передньої частини його автомобіля ВАЗ та лівої бокової частини автомобіля Nissan.

Згідно письмових пояснень та пояснень у суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_1 , 08 червня 2025 року він керував автомобілем Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Вінницькій у напрямку вул. Соборна зі швидкістю 20-30 км/год. Виконуючи маневр лівого розвороту завчасно увімкнув покажчик повороту та під час виконання маневру коли знаходився посередині проїзної частини у лівий бік його автомобіля в`їхав автомобіль ВАЗ 11183 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

З наявних у матеріалах справи доказів, а саме пояснень учасників ДТП, схеми місця ДТП, фотознімків, на яких зафіксовані ушкодження обох авто, вбачається, що у автомобіля ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_1 деформація передньої частини правого крила, бампера переднього правого крила, передньої правої частини капоту і пошкодження правої передньої фари, тріщина лобового скла, лакофарбове покриття, а у автомобіля Nissan Bluebird, державний номерний знак НОМЕР_2 деформація лівої частини задніх та передніх дверей, деформація лівої частини стійки та лівої частини порога, лакофарбове покриття.

Вказані ушкодження узгоджуються зі схемою ДТП, за якою обидва автомобілі після зіткнення розташовані на переривчастій ліній дорожньої розмітки 1.6. Транспортний засіб ВАЗ розташований позаду автомобіля Nissan Bluebird.

Згідно п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України визначений обов`язок водія вибору в установлених межах безпечної швидкості руху необхідної для постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного ним керування. Вибір такої швидкості руху водієм повинен проводитись із урахуванням дорожньої обстановки, особливостей вантажу і стану транспортного засобу.

Аналіз цієї правової норми указує на те, що законодавцем не визначено конкретної швидкості, яку повинен дотримуватись водій у відповідній дорожній ситуації. Визначення такої швидкості віднесено до компетенції водія за необхідності урахування ним обставин, визначених у п. 12.1 ПДР України для досягнення тих цілей, які передбачені тим же пунктом. Суд вважає, що поняттям «безпечне керування транспортним засобом» охоплюється необхідність вчинення водієм усього комплексу дії, пов`язаних із керуванням автомобілем для запобігання негативних наслідків у вигляді наїзду на людей, перешкоди, зіткнення автомобілів тощо, у тому числі і можливості зупинки автомобіля у випадку виникнення обставин які вимушують водія вчинити такі дій. До цих обставин відноситься і раптова зупинка транспортного транспорту, що рухається попереду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкримінується також порушення пункту 13.1 ПДР України, яким передбачений обов`язок водія дотримуватися безпечної дистанції у залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу.

Поняття «безпечна дистанція» визначене у п. 1.10 ПДР України. Відповідно до цієї правової норми «безпечна дистанція» це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави стверджувати про те, що ними визначений обов`язок водія дотримуватись такої дистанції до транспортного засобу, який рухається попереду по тій же самій смузі руху, яка забезпечить водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню із транспортним засобом, який рухається попереду у випадку раптового гальмування або зупинки цього транспортного засобу.

Системний аналіз положень п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України у поєднанні останнього із п. 1.10 ПДР України дає підстави стверджувати, що на водія покладається обов`язок вибору такої швидкості руху та дотримання такої дистанції до автомобіля який рухається попереду, які забезпечують можливість уникнення зіткнення із цим автомобілем у випадку його зупинки чи раптового гальмування.

При цьому, законодавцем не зроблено жодних виключень із даних правил, пов`язаних із конкретними діями водія транспортного засобу, який рухається позаду, у тому числі і у зв`язку із оглядом ним дорожньої обстановки, з`ясування дій інших учасників дорожнього руху, прийняття рішення про вчинення тих або інших дій, пов`язаних із керуванням транспортним засобом, тощо.

У ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зіткнувся із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду нього у тій же смузі руху під час здійснення ним маневру розвороту.

Наведеними доказами беззаперечно встановлено, що перед початком маневру розвороту ліворуч автомобіль Nissan Bluebird під керуванням потерпілого ОСОБА_1 рухався попереду автомобіля ВАЗ під керуванням ОСОБА_2 . На переконання апеляційного суду ОСОБА_1 доїхавши до середини дороги, перетнувши дорожню розмітку 1.6, почав виїжджати на зустрічну смугу та не завершуючи маневр, отримав удав в лівий бік від автомобіля ВАЗ.

Доводи ОСОБА_2 щодо неувімкнення водієм ОСОБА_1 лівого покажчика повороту під час здійснення маневру розвороту не підтверджено будь-якими доказами. Крім того суд позбавлений можливості надавати правову оцінку діям водія ОСОБА_1 , оскільки уповноваженою особою щодо останнього відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не складався.

Суд звертає увагу і на те, що положеннями ПДР України, зокрема п. 13.1 ПДР України не зазначається будь-яких застережень щодо дій водія транспортного засобу, який рухається позаду пов`язаних із оцінкою ним дорожньої обстановки, з`ясування дій інших учасників дорожнього руху, прийняття рішення про вчинення тих або інших дій, пов`язаних із керуванням транспортним засобом, оскільки дистанція до транспортного засобу, який рухається попереду повинна бути вибрана у такому розмірі, який би давав можливість водію безпечно вчинити зазначені дії із урахуванням можливості попередити зіткнення транспортних засобів у випадку зупинки чи раптового гальмування автомобіля, який рухається попереду.

На думку апеляційного суду, у разі дотримання водієм автомобіля марки ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 вимог п. 2.3.б, п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України, а саме: дотримання безпечної швидкості руху, уважності, урахування дорожньої обстановки та дотримання безпечної дистанції, водій ВАЗ зміг би уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування. Тому дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів, та в її діях вбачаються ознаки порушення вимог п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України, що свідчить про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП, фото з місця ДТП, пояснення учасників дорожньої пригоди, у своїй сукупності, досліджені апеляційним судом та прийняті до уваги як належні докази, з яких вбачається наявність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вказане судом першої інстанції враховане не було, тому районний суд прийшов до передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича, який звернувся в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 липня 2025 року скасувати і ухвалити нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь