Номер провадження: 33/813/1581/25
Номер справи місцевого суду: 499/569/25
Головуючий у першій інстанції Кравчук О.О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого: судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Ровенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Іванівського районного суду Одеської обл. від 07.07.2025, стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бузиново Іванівського р-ну Одеської обл.,громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до вказаної постанови суду,30.05.2025 року о 07 год. 55 хв., по вул. Братів Тупчієнкових у с-щі Іванівка, Березівського р-ну Одеської обл., водій ОСОБА_1 керував мопедом Сузукі, без реєстраційного номеру, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР).

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, з огляду на те, що:

- суд не взяв до уваги, що медичний огляд у закладі охорони здоров`я не проводився, його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у відповідному закладі не зафіксована, а з результатами алкотестера він не погодився;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейських є неналежним доказом, оскільки не фіксує весь процес надання ним пояснень, які не були надані ним особисто та складені поліцейським із подальшим їх оголошенням, що не може свідчити про достовірність викладених ним обставин, при цьому відеозапис містить лише технічні моменти заповнення протоколу іншими співробітниками поліції;

- під час складення протоколу та встановлення стану його алкогольного сп`яніння жодного свідка залучено не було;

- факт наявності у нього такої ознаки сп`яніння, як почервоніння очей не міг бути встановлений поліцейськими, з огляду на те, що під час спілкування з поліцейськими він був в сонячних окулярах, що відображено на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського;

- судом не враховано його пояснення про те, що за 5 годин до керування транспортним засобом він приймав ліки для серця внаслідок перенесеного інфаркту і даний час після приймання препарату є дозволеним для керування транспортний засобом, відповідно до анотації даного препарату, що пояснює мінімальне перевищення норми проміле в крові.

З огляду на викладені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Іванівського районного суду Одеської обл. від 07.07.2025та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, клопотань про відкладання розгляду справи не подавав.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за його відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно нього, у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Вимогами п. 2.9 а) ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 345784 від 30.05.2025 (а.с. 1), відповідно до якого30.05.2025 року о 07 год. 55 хв., по вул. Братів Тупчієнкових у с-щі Іванівка, Березівського р-ну Одеської обл., водій ОСОБА_1 керував мопедом Сузукі, без реєстраційного номеру, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР;

- копією постанови серії ЕНА №4847742 від 30.05.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 2).

- роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager 5820, відповідно до якого результат огляду становить 0,51 ‰ алкоголю (а.с. 3);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням результату огляду на стан сп`яніння: позитивний 0,51 ‰ алкоголю (а.с. 4);

- поясненнями ОСОБА_1 від 30.05.2025, у яких він підтвердив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, з результатом алкотестера був згоден (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.05.2025, на якому міститься власноручний запис ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я (а.с. 6).

- відеозаписом з боді-камери співробітника поліції, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу DragerAlcotest 5820.

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що відеозапис події є неналежним та недопустимим доказом,оскільки не фіксує весь процес надання ним пояснень, то вони спростовується повторно дослідженим в судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери відео-реєстратора співробітника поліції.

Так, вищевказаний відеозапис обставин правопорушення свідчить про те, що ОСОБА_1 керував мопедом без державного номерного знаку та без мотошолома, чим порушив п.п. 2.3 г та п.п. 30.1 ПДР, за наслідком чого в подальшому поліцейським складено відповідну постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу (час: 07:26:09). За наслідком встановлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, час: 06:56:44) йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, при цьому йому роз`яснено право відмовитися від проходження огляду, а також те, що відмова буде свідчити про визнання ним вини та є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження відповідного огляду (час: 6:57:08). Згодом, ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою алкотестера, самостійно обрав мундштук, пройшов огляд та його результат склав 0,51 проміле алкоголю в повітрі, що видихається(час: 07:02). Поліцейським роз`яснено водію, що в його крові є алкоголь, оскільки допустима норма складає 0,2 проміле, а тому відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (час: 07:03:05).При цьому, ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що напередодні (увечері) вживав алкогольні напої, при цьому погодився з результатами огляду (час: 07:12:37),жодних заперечень щодо процесу проведення огляду не висловлював, а навпаки намагався уникнути відповідальності шляхом надання неправомірної вигоди, водночас поліцейські його попередили, що вказані дії містять ознаки кримінального правопорушення (час: 07:01:18).

Відеозапис закінчується роз`ясненням поліцейським ОСОБА_1 заборони подальшого руху на транспортному засобі (час: 07:11:40), врученням йому копій протоколу про адміністративне правопорушення та постанови серії ЕНА №4847742 від 30.05.2025(час: 07:23:18, 07:26:09).

Наведені обставини підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які скріплені його підписом та в яких ним особисто зазначено, що пояснення записані з його слів вірно.

Отже, апеляційний суд констатує відсутність в діях поліцейських порушень норм та приписів чинного законодавства під час складення протоколу, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в обґрунтування своєї позиції щодо неповноти відеозапису події, оскільки такі доводи не підтверджені належним та допустимими доказами, та спростовуються повторно дослідженим апеляційним судом відеозаписом події, який у повному обсязі та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП відображає процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також свідчить про правомірну поведінку поліцейських та належне і професійне виконання ними своїх обов`язків. При цьому будь-яких зауважень ОСОБА_1 щодо незаконності дій поліцейських на відеозаписі події не зафіксовано.

Суд апеляційної інстанції оцінює критично твердження ОСОБА_1 про те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився у закладі охорони здоров`я, а також щодо відсутності свідків та вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

В свою чергу, відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 здійснювався із застосуванням технічних засобів відеозапису, якими зафіксована згода останнього із результатами такого огляду, доводи апелянта, щодо незалучення свідків, а також щодо непроведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я та відсутності фіксації його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у відповідному закладі апеляційний суд вважає голослівними.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_1 , що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.05.2025, на якому міститься власноручний запис ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я (а.с. 6).

Отже, відсутні підстави стверджувати, що поліцейськими порушено вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також вимоги як Інструкції № 1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008.

Щодо доводів апелянта про те, що факт наявності у нього такої ознаки сп`яніння як почервоніння очей не міг бути встановлений поліцейськими, з огляду на те, що під час спілкування з ними він був в сонячних окулярах, що відображено на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, то апеляційний суд частково погоджує такі доводи, як такі, що підтверджені відеозаписом події, водночас, зауважує, що згідно акту огляду, окрім вказаної ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейськими була встановлена ще одна, а саме: різкий запах з порожнини рота, що є достатньою підставою для проходження особою огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами проходження якого й було встановлено відповідний стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Також не заслуговують на увагу доводи скарги про те, що ОСОБА_1 за 5 годин до керування транспортним засобом приймав ліки для серця внаслідок перенесеного інфаркту і даний час після приймання препарату є дозволеним для керування транспортний засобом, відповідно до анотації даного препарату, що пояснює мінімальне перевищення норми проміле в крові, оскільки вказані обставини належними та допустимими доказами не підтверджено, в той же час під час складення протоколу ОСОБА_1 про це не зазначав та поліцейських не повідомляв.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені вище докази, у своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, позиція ОСОБА_1 , та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської обл. від 07.07.2025, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца