Справа №750/8277/25
Провадження №3/750/2720/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Шаповалова М.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого завідувачем складу ТОВ «Вальд унд хольц експорт», мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350743 від 04.06.2025 зазначено, що 04.06.2025 о 06:37 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Левка Лук`яненка, 21, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальці рук; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в лікаря-нарколога, водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому рекомендованих листів, від отримання яких останній ухилився. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло. 29.09.2025 через канцелярію суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Шаповалова М.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , при вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник Шаповалов М.С. був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника адвоката Шаповалова М.С., враховуючи відповідну заяву того, надану суду

В попередніх судових засіданнях захисник Шаповалов М.С. пояснив суду, що ОСОБА_1 не згоден з протоколом, складеним стосовно нього, та просив закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду. 14.05.2025 ОСОБА_1 вже зупиняли працівники поліції, возили на освідування, той не зміг приїхати на роботу, оскільки його відсторонили від керування транспортними засобами тоді, за що ОСОБА_1 було винесено догану, на підтвердження чого надав відповідну копію наказу. Працівники поліції в цей раз хотіли доставити ОСОБА_1 до ТЦК, оскільки після зупинки, виконання ОСОБА_1 всіх вимог працівників поліції щодо надання документів, останні повідомили про виявленні ознаки алкогольного сп`яніння у того, він пройшов огляд на місці зупинки і прилад показав, що ОСОБА_1 тверезий. Але після цього, працівник поліції відходить, комусь телефонує і вказує, що зупинили «ухилянта», треба доставляти. Після цього працівник поліції почав казати ОСОБА_1 про виявлені ознаки вже наркотичного сп`яніння, коли той сидів в автомобілі. Тобто ознак в дійсності не було, вимога пройти огляд була неправомірною, його хотіли виманити з авто, щоб доставити до ТЦК, ввели в оману щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлявся, вказував, що поїде на своєму авто. На відеозаписі зафіксовано намагання «витягнути» водія з авто, бо той у розшуку, а ОСОБА_1 боявся, що його звільнять з роботи. Крім того, ОСОБА_1 в межах двох годин після зупинки самостійно пройшов огляд у лікаря нарколога ЧОПНЛ, здав біологічне середовище, і за результатами огляду ОСОБА_1 тверезий, ознак сп`яніння не виявлено, тобто не було підстав пропонувати огляд у лікаря взагалі.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350743 від 04.06.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2025, рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Олега Чепіка від 04.06.2025, відеозапис до протоколу серії ЕПР1 №350743 від 04.06.2025, а також надані захисником в судовому засіданні документи: копію наказу директора ТОВ «Вальд унд хольц експорт» №1/14.05.2025 від 14.05.2025, копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ЧОПНЛ» від 04.06.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов обстеження, в порядку самозвернення, 04.06.2025 о 08:30 год. на стан сп`яніння за результатами якого він тверезий, ознак сп`яніння не виявлено.

Так, у протоколі серії ЕПР1 №350743 від 04.06.2025 зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 , як: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальці рук.

З відеозапису, долученого до протоколу, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, при чому підстав такої зупинки є незрозумілими і в рапорті поліцейського, який долучено до матеріалів справи також таких підстав не зазначено. Поліцейський після перевірки документів, просить відкрити багажник авто, що ОСОБА_1 робить. Після цього поліцейський запитує, чи не вживав водій алкоголь, і ОСОБА_1 зазначає, що ні. Поліцейський називає ознаки алкогольного сп`яніння, які він виявив у водія та пропонує пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. О 06:42 год. ОСОБА_1 погоджується, проходить огляд, результат огляду негативний, прилад Драгер показує «по нулям», як зазначає поліцейський. З вказаним результатом водій погодився, дочекався роздруківки з приладу, підписав таку. При цьому, водій ОСОБА_1 постійно зазначає працівникам поліції, що поспішає на роботу, що він черговий, відкриває РСП, на нього чекає 20 людей. Після цього направляється до автомобіля, а в цей час працівник поліції починає казати, щоб той не поспішав, це ще не все. ОСОБА_1 сідає в авто, до нього підходить другий поліцейський і стоїть поряд з автомобілем. В цей час перший, знаходячись позаду автомобіля ОСОБА_1 , комусь телефонує, вказує, що виявили ухилянта, надає данні ОСОБА_1 . Після вказаної розмови, о 06:50 год. поліцейський підходить до авто і через прочинене вікно питає « ОСОБА_2 , ви наркотичні засоби не вживаєте?». Після цього ОСОБА_1 вказує, що «знаю вашу систему: поїхали на Щорса, а потім з Щорса запакуєте і повезете в ТЦК. Приїде адвокат і будемо розбиратись». Поліцейський вказує, що запитує його про стан, на що ОСОБА_1 зазначає, що не вживає наркотики, 20 років назад, в 12 років пробував коноплю, не цікаво, все, по-перше, це дорого, а по-друге він на роботі весь час. Поліцейський вказує, що якщо той не поїде на огляд і не здасть біологічне середовище, то буде відповідальність. ОСОБА_1 відповідає, що не відмовляється, але поїде з адвокатом. Його знову питають чи точно він не вживав, він каже, що точно. Другий працівник поліції світить ліхтариком в очі, після цього саме перший поліцейський вказує, що виявив ознаки: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 перепитує, чим саме його поведінка не відповідає обстановці, оскільки він дійсно зараз на емоціях, йому необхідно бути на роботі, на яку він запізнюється. Поліцейський вказує, що водій має здати біоматеріал у лікаря чи відмовитись, і в разі відмови на нього буде складено адміністративний матеріал. ОСОБА_1 , зазначає, що у нього є дві години, але поліцейський відповідає, що в такому випадку вони мають їхати до лікаря, а не стояти тут, і чекати поки водій наважиться чи не важиться, і якщо водій згоден, то нехай виходить з транспортного засобу і вони поїдуть, а якщо не згодні, то нехай продовжує сидіти в авто. ОСОБА_1 питає, чи включена камера і потім зазначає, що не відмовляється від огляду. Працівник поліції вказує, що водій своєю поведінкою намагається уникнути огляду, оскільки не виходить з транспортного засобу. ОСОБА_1 зазначає, що приїде адвокат і тоді будуть вирішувати, на що йому зазначено, що до чого там адвокат, якщо боятись нічого то здасть біоматеріал, в лікарні є експрес-тести, однак ОСОБА_1 відповідає, що після того вони його повезуть в ТЦК, і поліцейський каже, що то вже водій забігає наперед. Розмова продовжується в такому ж руслі і о 07:00 год. поліцейський каже, що в останнє пропонує пройти огляд, і якщо водій не вийде з автомобіля то це буде розцінено як відмову і складено матеріал за порушення п. 2.5 ПДР. В подальшому працівниками поліції було роз`яснено права та складено відносно ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, суд вважає, що відеозапис, наданий як додаток до протоколу, не підтверджує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно був зупинений працівниками поліції, після зупинки виконав всі вимоги працівників поліції і надав всі необхідні документи. Його поведінка під час спілкування з працівниками міліції відповідає обстановці. Під час спілкування працівники поліції повідомили про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, той пройшов огляд на місці зупинки і результат був негативним, після чого йому зазначено працівниками поліції «щоб він не поспішав, це ще не все», подзвонили до ТЦК, і після того, один поліцейський посвітив в очі ліхтариком від мобільного телефону в очі, а інший повідомив про виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, після того, як водій сів в своє авто і не виходив з нього, розмовляв з поліцейськими через прочинене вікно. Крім того, вживання наркотичних засобів категорично заперечено ОСОБА_1 та підтверджується зокрема і відсутністю у того виявлених поліцейським будь-яких ознак сп`яніння, оскільки лікар КНП «ЧОПНЛ», оглядаючи ОСОБА_1 за самозверенням того в межах двох годин після зупинки, жодних клінічних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у того не виявив взагалі.

Згідно з усталеною судовою практикою, описані в п. 4 розділу І Інструкції, ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному конкретному випадку.

Крім того, з відеозапису слідує, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, жодного разу відмови від проходження того не висловлював. Ця обставина стверджується відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського. Суд звертає увагу на те, що наданий відеозапис не містить будь-яких даних, які би указували на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, яка би проявилась у його відповідних висловлюваннях, діях чи бездіяльності. Всі дії працівників поліції були направлені на те, щоб останній вийшов з авто, що надало б їм можливість після цього (з доставкою на огляд до лікаря и без такої) здійснити його доставлення до ТЦК.

Судом враховується, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був озвучений виключно поліцейськими.

Аналізуючи правові норми, суд звертається до ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, до яких відноситься і поліція, зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До того ж, з доданих захисником ОСОБА_1 адвокатом Шаповаловим М.С. до матеріалів справи документів, вбачається, що після складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він поїхав до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ЧОР, де, в межах двох годин, був оглянутий лікарем та у останнього було відібрано біологічне середовище на аналіз о 08:40 год. З копії виписки №466 від 04.06.2025 вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_1 тверезий, ознак сп`яніння не виявлено; 04.06.2025 р. о 08:40 год. взятий аналіз сечі та крові на алкоголь та сечі нарк. речовини. В результаті токсикологічного дослідження №1672 від 05.06.2025 в сечі канабіноїди, метадон, морфін, амфетаміни, метамфетаміни, барбітурати, бензодіазпіни не виявленою В результаті токсикологічного дослідження №688 від 0.06.2025 в сечі та крові етанол не виявлено. Сеча 0,00%, кров- 0,00%.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР суду не надано, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Тож, враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах, суд приходить до висновку, що вони не містять належних та достатніх даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, в даному випадку, посадовими особами, які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів винуватості особи у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь