Справа № 362/3835/25 Головуючий в суді І інстанції - Рубан Т.П.
Провадження № 33/824/4711/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 16 травня 2025 року о 21 годині 32 хвилини в селі Саливонки Білоцерківського району Київської області по вулиці Білоцерківська,10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електроскутером марки MAXXTER NOVA, без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду позитивний - 2,00 проміле. Водій з результатом огляду погодився, від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху - заборону керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 332715 від 16.05.2025, його дії кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що електроскутер MAXXTER NOVA має потужність електричного двигуна 1000 Вт і максимальну швидкість до 45 км/год, що підтверджується доданою копіє керівництва користувача - технічним паспортом. Згідно п. 2.12 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигуни потужністю до 4 кВТ.

З порівняння понять «транспортний засіб», механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт. Тому, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортний засіб.

Відтак, на думку ОСОБА_1 , він не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, оскільки транспортний засіб електроскутер MAXXTERNOVA, яким він керував, не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації, адже має потужність двигуна менше 4 кВт.

Крім того, апелянт зазначає, що під час святкування дня народження його матері ОСОБА_2 , остання стала себе погано почувати, оскільки викликати швидку медичну допомогу не було сенсу, тому що дотелефонуватись в такий час туди дуже проблемно і чекати потрібно хвилин 30-40 мінімум, ОСОБА_1 прийняв рішення діяти самостійно, а саме, доїхати до цілодобової аптеки, однак під час руху додому був зупинений працівниками поліції і відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Апелянт, звертає увагу суду, що він діяв за обставин усунення небезпеки, яка загрожує життю та здоров`ю людини, якщо ця небезпека за даних обставин на погляд ОСОБА_1 , не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода. Дані обставини підтверджуються поясненнями громадянок ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які знаходяться в матеріалах справи.

Проте, працівникам поліції ОСОБА_1 не повідомив про даний факт, тому що вважав, що він не являється суб`єктом правопорушення, також був обурений незаконними діями останніх.

На підставі наведеного, суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи та не вірно застосував вказані вище норми матеріального та процесуального права, а тому прийняв незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення порушника дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 332715 від 16.05.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАПта який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав, власноручно зазначив, що не вважає свій т/з транспортним засобом та має відповідні документи (а.с.1);

- в результаті тесту приладу Драгер від 16.05.2025 відповідно до якого результат тесту складає 2,00%о (а.с. 9);

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 2,00 %о. В даному акті також зазначено, що ОСОБА_1 згоден з його результатом, про що свідчить його підпис (а.с. 10);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 12);

Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 а) ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, оскільки транспортний засіб електроскутер MAXXTER NOVA, яким він керував, не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації, адже має потужність двигуна менше 4 кВт є необгрунтованими. Так, під транспортним засобом в Правилах дорожнього руху розуміється пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів (пункт 1.10 Правил). Згідно з пунктом 2.13 Правил дорожнього руху усі транспортні засоби поділяються на відповідні категорії, зокрема до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Тобто електроскутер марки MAXXTER NOVA, яким керував ОСОБА_1 , належить до транспортних засобів категорії А1. І апелянт є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він діяв в стані крайньої необхідності, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що направлені на ухилення останнього від відповідальності. Даним доводам суд першої інстанції дав належну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАПвсебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_5 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко