П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

06.06.2025 о 16 год. 22 хв. за адресою: м. Харків, вул. Беркоса (Довгалівська), 30, водій ОСОБА_1 керував т.з. електроскутером, з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, на пропозицію поліцейського, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №353384 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку зі станом здоров`я. Також надав письмові заперечення проти складеного адміністративного протоколу, в яких зазначив, що працівники поліції затримали його під час купівлі полуниці, скутером стояв поруч та не використовувався. Поліцейські відмовились дивитись його медичні документи, в яких зафіксовано наявність у нього онкології 4 стадії. Вказав, що поліцейські не запропонували пройти тест на наркотичне та алкогольне сп`яніння на місці події. Зазначив, що він не відмовлявся їхати до медичного закладу, але через психологічний тиск його стан погіршився, через що дружина викликала швидку допомогу. Прямо в кареті швидкої допомоги працівники поліції змусили його підписати протокол. Також ОСОБА_1 вказав, що наступного дня він самостійно пройшов огляд на відсутність в його організмі наркотичних засобів, копію висновку додав до заперечень.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути адміністративний матеріал за відсутності особи, відносно якого його складено.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Правилами дорожнього руху розмежовано поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» (п.1.10 ПДР).

Згідно з ПДР: «транспортний засіб» - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; «механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Останній термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише в разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія в особи, яка ним керує.

З урахуванням того, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування будь-яким «транспортним засобом», а не тільки «механічним транспортним засобом», ОСОБА_1 , у даному випадку, правомірно інкримінується відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує т.з. скутером.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.

Судом переглянуто відеозапис в матеріалах справи, з якого встановлено наступне. Так, на відео вбачається, що працівники поліції підійшли до гр. ОСОБА_1 під час купівлі останнім продуктів харчування, скутер стояв поруч. В ході розмови поліцейським повідомлено ОСОБА_1 , що він керував т.з. без одягнутих засобів безпеки, зокрема, шолому, а також з відсутнім номерним знаком. На що ОСОБА_1 вказав, що в нього є шолом та він проїхав тут взагалі невелику відстань. В ході розмови ОСОБА_1 почав поводитись збуджено. ОСОБА_1 повідомив, що має онкологічне захворювання 4 стадії та вживає лікарські препарати. Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що чинним законодавством заборонено керувати т.з. під дією лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, а також, що керування в такому стані підпадає під адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. На підставі викладеного, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Тоді ОСОБА_1 зателефонував дружині, яка прийшла на місце події та вимагала супроводу чоловіка разом з поліцейськими до медичного закладу. На що працівниками поліції повідомлено про неможливість дружини поїхати разом з ними до медичного закладу. На повторну пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Поліцейським було проінформовано ОСОБА_1 про те, що відмова від проходження огляду є підставою складання адміністративного протоколу відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП. Після чого дружина викликала швидку допомогу. Під час перебування ОСОБА_1 в кареті швидкої допомоги поліцейський надав йому протокол для ознайомлення та підпису в ньому.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що переглянутим відеозаписом спростовуються заперечення ОСОБА_1 в тій частині, що він не керував т.з., а також, що він не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Крім того, суд звертає увагу, що огляд на стан наркотичного сп`яніння (який було запропоновано пройти ОСОБА_1 ) є таким оглядом, який може бути проведено лише лікарем-наркологом спеціалізованого медичного закладу, а не поліцейськими на місці події.

Окрім цього, суд не бере до уваги висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи №242-2025 про відсутність в організмі ОСОБА_1 наркотичних речовин, враховуючи, що йому вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву в суду не викликають, та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав не проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на пропозицію поліцейського, ОСОБА_1 не зазначено та судом не встановлено.

Дії працівників поліції в передбаченому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувались.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством, підтверджена дослідженими судом матеріалами справи.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно облікових даних НАІС ДДАІ, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа такого права взагалі не мала.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість покладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував водійського посвідчення і підлягає притягненню до відповідальності за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, як «інша особа».

За таких обставин, на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення за вчинення правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в межах санкції статті, тобто 1000 нмдг., що становить 17 000 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.П. Грінчук