ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., при секретарі Багдасаровій Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198128 від 16 грудня 2024 року, складеним інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Костюком Д.Л., ОСОБА_1 притягається до відповідальності за те, що він 16 грудня 2024 року о 21 годині 54 хвилин у с. Фалемичі на блокпосту на автодорозі Н-22 керував транспортним засобом «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координація рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 210537 від 01 січня 2025 року, складеним інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Яцківим Ю.Ю., ОСОБА_1 притягається до відповідальності за те, що він 01 січня 2025 року о 19 годині 53 хвилин у м. Володимир по вулиці Ковельській керував транспортним засобом «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 061708 від 03 січня 2025 року, складеним інспектором СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Гоменюком М.Л., ОСОБА_1 притягається до відповідальності за те, що він 03 січня 2025 року о 13 годині 20 хвилин у м. Володимир по вулиці Миколаївській керував транспортним засобом «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213055 від 05 січня 2025 року, складеним інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Нестеруком В.В., ОСОБА_1 притягається до відповідальності за те, що він 05 січня 2025 року о 00 годин 28 хвилин у м. Володимир по вулиці Драгоманова керував транспортним засобом «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановами суду від 29 січня та 13 лютого 2025 року на підставі ч.2 ст.36 КУпАП вказані справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

В судові засідання ОСОБА_1 з`явився лише одного разу при вирішенні клопотань про об`єднання справ в одне провадження, пояснення по суті справ не надавав, проте свою участь в судовому розгляді справ забезпечив присутністю захисника Кібальника В.П.

Розгляд справи призначався судом двадцять разів, проте кожного разу за клопотанням захисника судові засідання відкладалися або у них оголошувалася перерва, пов`язана із викликом до суду поліцейських. Востаннє суд задовольнив клопотання захисника про відкладення справи 23 вересня 2025 року у зв`язку з поданням ним лікарняного листка тимчасової непрацездатності за період з 22 по 26 вересня 2025 року, після чого розгляд було призначено на 29 вересня 2025 року.

29 вересня 2025 року захисник ОСОБА_2 знову звернувся з клопотанням про відкладення розгляду, посилаючись на свою госпіталізацію з цієї дати, проте на підтвердження надав лише інформаційну пам`ятку про направлення на планове стаціонарне лікування загального профілю з 17 вересня 2025 року по 17 вересня 2026 року, яка не є належним доказом фактичної госпіталізації чи наявності захворювання. Незважаючи на це, клопотання було задоволено, і розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2025 року.

02 жовтня 2025 року захисник ОСОБА_2 знову подав аналогічне клопотання про відкладення з підстав його госпіталізації з 29 вересня 2025 року, однак, як і раніше, не надав жодних належних підтверджуючих документів, окрім закритого 26 вересня 2025 року лікарняного листка непрацездатності та вже зазначеного направлення на планове лікування.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (ст. 277 КУпАП).

Отже, ч.1 ст.268 КУпАП визначено не обов`язок, а право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності брати участь у розгляді справи, зокрема в судових засіданнях, при цьому користуватися своїми процесуальними правами: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо. Усі ці права ОСОБА_1 були забезпечені йому судом у повному обсязі.

Даним правам особи, яка притягається до відповідальності, кореспондується обов`язок суду провести розгляд справи по суті у точній відповідності до закону та у визначені законом строки.

Відповідно до змісту Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Подання клопотання про відкладення розгляду справи є також правом особи, визначеним ч.1 ст.268 КУпАП, проте таке право має бути підставним, а його реалізація обґрунтованою.

Законом не визначено обов`язку суду безвідмовно задовольняти клопотання (заяви) про відкладення розгляду справи у кожному випадку їх надходження до суду.

Також, Закон не містить імперативної вимоги проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, з обов`язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, праву особи, яка притягається до відповідальності, подати суду клопотання про відкладення розгляду, кореспондується обов`язок суду вирішити таке клопотання і за власними дискреційними повноваженнями, перевіривши його підставність і обґрунтованість, прийняти одне із двох можливих рішень:

1.задовольнити клопотання про відкладення розгляду справи;

2.відмовити в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи і провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами без участі особи, яка притягається до відповідальності.

Систематичне безпідставне використання особою свого права на подання клопотання про відкладення розгляду справи без належного обґрунтування об`єктивних причин неможливості взяти участь у її розгляді, є свідченням лише того, що особа, яка притягається до відповідальності, недобросовісно користується таким своїм правом, а в той же час і зловживає ним, оскільки така поведінка учасника процесу є направленою на затягування розгляду справи, а відповідно його метою також є уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Впродовж розгляду справи, ані ОСОБА_1 , ані його захисник своєї правової позиції по суті притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду не висловили та не подали. Замість належних підтверджень (витягів з медзакладу, довідки про госпіталізацію), захисник подавав лише інформаційну пам`ятку про направлення на планове лікування на рік наперед та закритий лікарняний лист, який не свідчив про фактичну госпіталізацію.

Це свідчить про формальність поданих документів, а не про реальне існування поважних причин для неявки.

Отже, поведінка захисника впродовж розгляду справи не була спрямована на реалізацію права підзахисного на захист по суті, оскільки по справі він жодного разу не надав пояснень і не сприяв розгляду. Відкладення щоразу подавалися в момент наближення засідання, що має ознаки штучного затягування процесу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та стаття 245 КУпАП вимагають розгляду справи у розумний строк.

Через дії сторони захисту справа про правопорушення, вчинене у грудні 2024 січні 2025 року, досі не розглянута по суті восени 2025 року, що є невиправданою затримкою.

Верховний суд у постановах неодноразово наголошував, що свобода реалізації процесуальних прав не є абсолютною і не може використовуватись всупереч завданню судочинства.

Якщо сторона діє не з метою захисту прав, а для створення штучних перепон розгляду, такі дії мають кваліфікуватися як зловживання процесуальними правами.

Такі неодноразові та формально обґрунтовані клопотання захисника, які не підтверджені належними доказами, суд оцінює як зловживання процесуальними правами, спрямоване виключно на затягування розгляду справи. Вони не свідчать про реальну неможливість участі правопорушника та його захисника у судових засіданнях, а їх систематичне подання призвело до тривалого порушення принципу розумного строку розгляду справи, закріпленого у ст. 245 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше відкладення розгляду на підставі подібних клопотань є безпідставним, а поведінка захисника не може перешкоджати виконанню завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення своєчасному, всебічному та об`єктивному з`ясуванню обставин. Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії захисника ОСОБА_2 мають ознаки зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду, що суперечить принципу розумного строку та завданню КУпАП, і не може бути підставою для подальшого відкладення справи.

Відтак із врахуванням положень ч.1 ст.268 КУпАП, суд вважає можливим визнати причину неявки ОСОБА_1 та його захисника неповажною і розглянути справу під час його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів і доказів, а отже в задоволенні клопотання захисника про відкладення розгляду справи від 02 жовтня 2025 року слід відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, що відповідальності за вказаною нормою підлягає особа за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом частин 2-5 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Приписами пунктів 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Згідно із п.8 цього ж Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.12 розділу ІІ та п.6 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ України та МВС України, № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове за направленням поліцейського цієї особи до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, за приписами вказаних норм, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вчиненого у формі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є особа, яка керує транспортним засобом, тобто водій.

Згідно п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, в разі відмови водія пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП незалежно від того чи перебував він у цей час в стані сп`яніння чи не перебував.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, практика Суду застосовується, як джерело права.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні кожного із інкримінованих йому правопорушень доведена сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження яких він кожного разу відмовлявся, якими також встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, матеріалами відеозаписів з відеореєстраторів та нагрудних камер поліцейських.

Долученими до справи відеоматеріалами, повністю підтверджено факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом 16 грудня 2024 року, 01, 03 та 05 січня 2025 року, твердження поліцейських про встановлення ознак наркотичного сп`яніння, що є підставою для проходження огляду на стан сп`яніння, та чітко зафіксовано факти відмови ОСОБА_1 16 грудня 2024 року, 01, 03 та 05 січня 2025 року від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

По кожному із епізодів правопорушень, обставини їх вчинення ОСОБА_1 були підтверджені опитаними в судовому засіданні поліцейськими.

Відтак, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, що об`єктивно підтверджено наявними у справі доказами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника, який не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, систематично вчиняв грубе порушення Правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні.

З врахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька правопорушень, справи про які розглядаються одночасно, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ст.ст. 36, 130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та за правилами ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Роз`яснити, що згідно зі ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605, 60 грн. судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Копію постанови надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Ігор Вітер