Справа№464/6145/25
пр.№ 3/464/2086/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУАП,

у с т а н о в и в :

До суду надійшла зазначена справа.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Яку регламентовано ст.268 КУАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 27 серпня 2025 року, з яким правопорушник ознайомився під розписку, справа надійшла до суду 02 вересня 2025 року та двічі призначалась до розгляду із належним повідомленням правопорушника.

До того ж для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, відомості про дату та час розгляду такої.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та міце розгляду справи, однак не з`явилась, заяв чи клопотань до суду не подала, своєї позиції щодо справи не висловила, як і не забезпечила участь свого представника.

Наведене зумовлює висновок про можливий розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, явка у даній категорії справ не є обов`язковою.

Вирішуючи справу по суті, суддя дійшов наступного висновку.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17, а за змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Диспозицією ч.1 ст.163-1 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що входять до складу адміністративного правопорушення, а також залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння.

Відповідно до ст. 251 КУАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі, а за ст.256 КУАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як регламентовано Інструкцією з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерством фінансів України 02 липня 2016 року за № 566, при викладенні обставин правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22 зроблено висновок, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст.251 КУАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, який є офіційним процесуальним документом, складається уповноваженою особою у встановленій формі і повинен містити відомості, потрібні для розгляду справи по суті, зокрема зазначення характеру адміністративного правопорушення та нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. Невідповідність протоколу вимогам закону, зокрема ст.256 КУАП, або складання неповноважною особою може мати наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення правопорушення серії ГУ ЛВ № 824/13-01-07-02, складений 27 серпня 2025 року головним державним інспектором Федак Л.Р., жодним чином не відповідає вимогам ст.256 КУАП, зокрема, у ньому не викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.163-1 КУАП, об`єктивна сторона правопорушення, що ставиться у провину головному бухгалтеру належним чином не розкрита, як і не доведено обіймання відповідною особою такої посади.

Отже, наведені обставини позбавляють суддю об`єктивної можливості встановити конкретні обставини адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУАП.

Зазначення у протоколі розміру суми «971582 грн» та період протягом «4 кварталу 2020-2024 років» не знайшло свого відображення у долученому до протоколу витязі з акту від 25.05.2025, де період зазначений як «01.10.2020 по 31.03.2025», а сума «3 814 804 грн».

Крім того, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності ч.2 ст.9 КУАП.

Поміж тим, одним з видів юридичної відповідальності за порушення податкового законодавства України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення дій, якій підпадають під ознаки складу кримінального правопорушення, встановленого ст.212 КК України. Її диспозицією передбачено кримінальну відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів. Однієї з факультативних ознак цієї статті кримінального закону є розмір коштів, а саме несплачених сум податків, зборів і інших обов`язкових платежів, який, згідно з приміткою до вказаної статті КК України, може бути: 1) значним, тобто таким, що в 3000 і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян; 2) великим, тобто таким, що в 5000 і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян; 3) особливо великим, тобто таким, що в 7000 і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

У матеріалах справи відсутнє відповідне процесуальне рішення про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 КК України, чи інше, що унеможливлює розгляд адміністративного матеріалу по суті.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Саме така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22.

Оскільки наведені порушення перешкоджають розгляду справи, унеможливлюють здійснити всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення по ній, як того вимагає ст.245 КУАП, а тому така, виходячи із змісту ст.ст.256, 278 КУАП, підлягає поверненню ГУ ДПС у Львівській області для належного оформлення та усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.278, 283 КУАП,

п о с т а н о в и в :

повернути ГУ ДПС у Львівській області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО