Єдиний унікальний номер: 378/1240/25
Провадження № 3/378/397/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., за участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 Загоруйко О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.08.2025 о 22 годині 34 хвилин в селищі Ставище по вул. Героїв Чорнобиля 1 Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом HONDA DIO 27, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 , якого постановою Ставищенського районного суду Київської області 17.10.2024 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 31.08.2025 о 22 годині 34 хвилин в селищі Ставище по вул. Героїв Чорнобиля 1 Білоцерківського району Київської області керував повторно протягом року транспортним засобом HONDA DIO 27, без державного номерного знаку, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, підтвердив, що 31.08.2025 року, близько 23 години, в селищі Ставище керував мопедом, оскільки мати попросила взяти в його тітки гроші, щоб відвідати наступного дня дітей в дитячому будинку, посвідчення водія він не отримував, в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, так як злякався.

Постановою від 08.09.2025 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/1240/25, провадження № 3/378/397/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ЄУН 378/1242/25, провадження № 3/378/398/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/1240/25, провадження № 3/378/397/25.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Правопорушення згідно ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 вказаної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Проте, вимоги вищевказаних норм ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні пунктів 2.1 «а» та 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення від 31.08.2025 року серії ЕПР1 № 439858 та ЕПР1 № 439853, які складені уповноваженою на те особою, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протоколи були підписані особою, яка їх склала, та безпосередньо ОСОБА_1 ,

- даними відеозапису з бодікамер поліцейських на оптичному диску, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мопедом та його зупинки працівниками поліції, висловлювання йому поліцейським підозри, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння по виявленим ознакам, після чого працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в лікарні; зафіксовано факт відмови останнього від проходження такого огляду; поліцейським роз`яснено наслідки такої відмови, після чого складено протоколи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП на місці зупинки, і ознайомлено останнього з протоколами та вручено йому другі їх примірники.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 17.10.2024 ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді попередження.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч. 5, 130 ч. 1КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, є вчинення правопорушення неповнолітнім, щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність останнього за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядається одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до положень ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення до неповнолітнього у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосовано попередження, як захід впливу.

Суд, враховуючи те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, у вчинених правопорушеннях розкаявся, суд вважає належним накласти до нього захід впливу у вигляді попередження.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки до неповнолітнього правопорушника застосований захід впливу, а не адміністративне стягнення, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 24-1, 36, 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 1, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Непонолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосувати до непонолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак