Справа 362/4040/25
Провадження 3/362/1685/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

25.05.2025 о 17:49 год. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 43 км. + 500 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Hilux, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови) та у порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510» або в найближчому медичному закладі водій категорично відмовився.

ОСОБА_1 до суду на визначені дати (04.06.2025, 30.06.2025, 15.07.2025, 04.08.2025. 26.08.2025 та 07.10.2025) не прибув, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надсилання на його адресу судових повісток, які повернуті до суду через відсутність адресата за вказаною адресою.

Суд констатує, що здійснював виклики ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів.

Додатково на номер телефону ОСОБА_1 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, судом направлялись СМС-сповіщення про його виклик у судове засідання, частину з яких отримав відповідно до довідок про доставку.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Устіч Р.С. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1782956 від 13.07.2025) до суду також жодного разу не з`явився, за його клопотанням судом 18.07.2025 надано доступ до сканкопії матеріалів справи, двічі просив суд відкласти розгляд справи з тих чи інших підстав.

Суд зауважує, що неодноразово клопотання сторони захисту про відкладення розгляду цієї справи було задоволено, 07.10.2025 ні ОСОБА_1 , ні його захисник знову не з`явилися у судове засідання, у суду відсутні відомості про причини їх неявки.

Так, у п.14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Отже, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Водночас суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 23.08.2018 у справі за №11-237сап18, де звертається увага на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

До суду надійшло клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке обґрунтував з-поміж іншого тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Стверджує, що ОСОБА_1 п`ять разів проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу і результат був негативний, що вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду. Наголосив, що працівники поліції сфальсифікували докази з метою штучного створення підстав для притягнення особи до відповідальності, зокрема внесли до офіційного документа направлення на огляд до медичного заклад, неправдиві відомості, а саме вказали час його складання 18:08 год., тоді як насправді цей документ оформлено о 19:50 год., що вбачається з відеозапису. Також звернув увагу суду, що цей документ фактично оформлено поза межами двогодинного терміну для проведення такого огляду. Вказав, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими та не підтверджуються жодним доказом у справі.

Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності та клопотання сторони захисту, суд встановив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення ( ч. 4 ст. 266 КУпАП).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої. Таке фіксування відбувається на наявний у поліцейського спеціальний технічний засіб відеозапису, а разі його відсутності у присутності двох свідків.

У випадку, що розглядається, поліцейський фіксував відмову водія від проходження огляду на технічний засіб.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображені на електронних дисках, які долучені до матеріалів справи і переглянуті в судовому засіданні.

На відеозаписах, які знаходяться на диску зафіксовано рух патрульного автомобіля та його зупинка. З автомобіля виходять поліцейські та підходять до автомобіля, який знаходиться в лівій смузі для руху. Водій вказує, що «пробив колесо» та підтверджує, що прямує з м. Херсона до м. Києва. Працівники поліції шляхом перекриття смуг для руху допомагають водію перепаркуватися на праве узбіччя, щоб не створювати перешкоди для руху іншим транспортним засобам. На прохання надати документи водій демонструє посвідчення, вказуючи, що документів на автомобіль не має. Надалі працівники поліції повідомляють водія ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (~0:23:07 хв.) та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки (~0:23:20 хв.). Водій ОСОБА_1 погоджується пройти такий огляд. Тричі дмухає у прилад, не продуваючи його, що унеможливлює отримати результат. З огляду на таке, поліцейські двічі пропонують водію пройти такий огляд в медичному закладі (~0:31:30, 0:36:36 хв.) та роз`яснюють наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Знову неодноразово пропонують пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (~0:50:10 хв., 0:58:59 хв.). Водій знову погоджується пройти такий огляд на місці зупинки. Дмухає у прилад (~01:02:00 хв.), який знову не продуває (~1:06:00 хв.).

Також судом досліджено диск 2/2, де зафіксовано, як водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (~0:02:20 хв.), потім його ознайомлюють з його правами. Водій ОСОБА_1 вчергове намагається пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та вчергове не продуває прилад, тому результат огляду відсутній. Поліцейські розцінюють таку поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та повідомляють про оформлення щодо нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП. Надалі зафіксовано оформлення адміністративного протоколу та додатків до нього з подальшим ознайомленням з ними водія ОСОБА_1 . Під час цього водій ОСОБА_1 вказує, що не керував автомобілем.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-фактичними відомостями, викладеними у протоколі серії ЕПР 1 № 341547 від 25.05.2025. У протоколі ОСОБА_1 вказує, що з протокол не згоден;

-даними акта огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі здоров`я, за яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови) ОСОБА_1 мав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак він не проведений через відмову ОСОБА_1 , у графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 від підпису відмовився»;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.05.2025, за яким такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 ;

-даним письмової розписки ОСОБА_2 від 25.05.2025 про отримання транспортного засобу на відповідальне зберігання з метою доставки до м. Києва та зобов`язання не допускати водія керувати ним.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, відсутності результату приладу, який неодноразово використовувався для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що було розцінено поліцейськими як його відмова від проходження огляду, відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду у медичному закладі, уповноваженою на те особою оформлено цей протокол і додатки до нього. Під час пропозиції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський застосував технічний засіб відеозапису.

Таким чином, з матеріалів справи видно, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом порядку, однак водій відмовився. Останньому роз`яснено наслідки відмови.

Крім того, суд звертає увагу на те, що погодження особи на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути актом волевиявлення, який би виражався в активних діях особи, щодо погодження на проходження огляду.

При цьому, у разі ухиляння водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції. Відповідно до п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Матеріалами справи підтверджується те, що в працівника поліції були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ці ознаки викладені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим суд вважає безпідставними доводи захисника в цій частині.

Посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 п`ять разів проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та результат огляду був негативний, суд відхиляє, так як даний факт спростовується відеозаписом, про що зазначено вище.

Покликання сторони захисту щодо зазначеного часу в направлені до медичного закладу, на думку суду, не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Водночас суд зауважує, що для констатації фундаментального процедурного порушення суб`єкта владних повноважень, що тягне за собою неналежність, недопустимість чи недостовірність будь-якого доказу має бути доведено допущення суттєвої та/або істотної помилки, що призводить до порушення конвекційних чи конституційних прав чи свобод особи, якої таке порушення стосується, або ж прав чи інтересів інших осіб.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, яке є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, високий ступінь суспільної шкідливості цього правопорушення, особи ОСОБА_1 та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко