ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10123/25

Провадження № 33/820/471/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4, ч.1 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 05 квітня 2025 року о 01 год. 23 хв. в м. Хмельницькому по вул. Трудовій, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Venza» д.н.з., НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) та від проходження огляду у вставленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього, 05 квітня 2025 року о 01 год. 20 хв. в м. Хмельницькому по просп. Миру, 1А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Venza» н.з., НОМЕР_1 , на порушення п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на вітрину магазину «Витребеньки від куми». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota Venza» д.н.з., НОМЕР_1 та вітрина магазину зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Разом із цим, ОСОБА_1 05 квітня 2025 року о 01 год. 20 хв. в м. Хмельницькому по просп. Миру, 1А, керуючи автомобілем «Toyota Venza» д.н.з., НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.2.10.а Правил дорожнього руху України.

На обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду стверджує, що з моменту винесення постанови ОСОБА_1 перебував за межами території України у службовому та приватному відрядженні, що підтверджується копією закордонного паспорта з відповідними відмітками ДПСУ. Оскільки останній перебував поза межами юрисдикції суду, був позбавлений фізичної та технічної можливості отримати копію судового рішення. В умовах відсутності доступу до поштової кореспонденції та обмеженої дії українських електронних сервісів за кордоном, він не міг здійснити своє право на ознайомлення із текстом судового рішення. Фактично про винесення постанови дізнався лише після повернення до України, що є моментом, з якого слід обчислювати строк на оскарження відповідно до практики Верховного Суду (постанови від 23.01.2020 у справі №761/38005/18, від 17.10.2019 у справі №204/4627/18 та ін.).

В поданій апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2025 як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Направити справу на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області для усунення недоліків, що стали підставою для винесення необґрунтованої постанови.

На думку ОСОБА_1 , постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою з наступних підстав.

Судом першої інстанції було розглянуто справу без його участі ОСОБА_1 , попри те, що він перебував за межами України і не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні. Суд не надав належної оцінки зазначеним обставинам та розглянув справу без забезпечення його процесуальних прав, гарантованих ст. 268 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди. Поліція виявила останнього в іншому місці, віддаленому від місця події. Всі висновки суду щодо нібито його перебування за кермом ґрунтуються на припущеннях та непрямих свідченнях, що суперечить принципам оцінки доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Більше того, суд не забезпечив можливість ідентифікації особи, яка перебувала за кермом під час ДТП. Не було проведено огляду місця події із залученням понятих, не вилучено відеозаписів з камер спостереження на магазині чи прилеглих об`єктах, не витребувано інформацію про переміщення транспортного засобу через системи типу "Безпечне місто". Відсутність таких базових слідчих дій свідчить про недоведеність вини особи, яка притягується до відповідальності.

Крім того, працівники поліції не затримували ОСОБА_1 на місці події, а його можливе перебування у зазначеному транспортному засобі не було підтверджено жодними об`єктивними доказами. Не було проведено слідчих дій для фіксації осіб, які перебували в транспортному засобі на момент ДТП. Відсутні відеоматеріали, фотофіксація з місця пригоди, протоколи допитів очевидців, які могли б точно ідентифікувати водія.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі відмови від проходження огляду. Водночас, така відмова не була усвідомленою та добровільною, оскільки ОСОБА_1 перебував у стані сильного емоційного збудження, зумовленого присутністю великої кількості працівників поліції, йому не було чітко роз`яснено порядок проходження огляду та наслідки відмови. Відсутні відео- або аудіофіксації цієї відмови, як і підписаної ним відмови.

Суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним за трьома статтями КУпАП без належної диференціації фактичних обставин, не врахувавши відсутність повторності, умислу та реального заподіяння шкоди. Крім того, при накладенні стягнення не було враховано пом`якшуючих обставин та принцип індивідуалізації відповідальності. Відсутність заподіяної шкоди життю чи здоров`ю учасників ДТП, а також виключно формальний підхід до оцінки матеріалів справи, свідчать про надмірність накладеного стягнення.

Захисник Мілашевський М.Г. та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися.

За таких обставин неявка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мілашевського М.Г. не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відтак, у ході апеляційного перегляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2025 про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченими ст.ст.283, 284 КУпАП, а справу суддею першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291150 від 05 квітня 2025 року, що у вказаний день о 01 год. 23 хв. в м. Хмельницькому по вул. Трудовій, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Venza» д.н.з., НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) та від проходження огляду у вставленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291196 від 05 квітня 2025 року, що у вказаний день о 01 год. 20 хв. в м.Хмельницькому по просп. Миру, 1А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Venza» н.з., НОМЕР_1 , на порушення п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на вітрину магазину «Витребеньки від куми». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota Venza» д.н.з., НОМЕР_1 та вітрина магазину зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291198 від 05 квітня 2025 року, що у вказаний день о 01 год. 20 хв., ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по просп. Миру, 1А, керуючи автомобілем «Toyota Venza» д.н.з., НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.2.10.а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються наступними доказами:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291150 від 05 квітня 2025 року, серії ЕПР1 №291196 від 05 квітня 2025 року, серії ЕПР1 №291198 якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, до ХОЗ з НПД ХОР від 05.04.2025 о 02 год. 03 хв.

- відеозаписами, на яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, факт залишення місця дтп та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відомостями схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце розташування автомобіля «Toyota Venza» н.з., НОМЕР_1 , після зіткнення та його механічні пошкодження, фотозображеннями, долученими до схеми дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , охоронника клубу «СВ» від 05.04.2025, він, перебуваючи на робочому місці почув різкий звук удару та вийшовши на вулицю побачив розбите вікно розташованого поряд приміщення кафе «Витребеньки від куми». Водій, який здійснив ці дії зник з місця події, після чого ОСОБА_2 , викликав працівників поліції.

На думку апеляційного суду докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Стосовно доводів апеляційної скарги апелянта про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки обставинам справи та розглянуто справу без забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 , гарантованих ст.268 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд зазначає наступне.

Факт розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції за відсутністю ОСОБА_1 не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки на стадії апеляційного перегляду справи правопорушнику забезпечено його право на доступ для суду, але будь-яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, останнім та його захисником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Між тим, з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції факту вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не заперечував, навпаки повідомляв, що це питання вже вирішено та потерпілий ніяких претензій до нього не має.

Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи про те, що відсутні докази, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, поліція виявила останнього в іншому місці, віддаленому від місця події, всі висновки суду щодо нібито його перебування за кермом ґрунтуються на припущеннях та непрямих свідченнях, що суперечить принципам оцінки доказів у справах про адміністративні правопорушення, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому їх слід вважати обраною тактикою захисту та намаганням ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутні відео- або аудіофіксації відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З наданих матеріалів відеозапису вбачається, що працівниками поліції були виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або в медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відповів категоричною відмовою.

Відмова водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, у зв`язку чим, стосовно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП працівниками патрульної поліції за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

На відео файлах із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції також зафіксовано обставини складання протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 та його відмова від ознайомлення та підпису.

Отже, окреслені обставини у своїй сукупності підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, та безумовно вказують на наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, у межах, установлених ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК