ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/511/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Башуцького І.Я., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Виходячи із змісту судового рішення, 16 серпня 2025 року о 23.00 год. по вул. Протасевича, 2 в м. Тернопіль, водій автомобіля Dodge Journey, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималася безпечного інтервалу у результаті чого втратила керування транспортного засобу та здійснила наїзд на бордюр. Внаслідок цього автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди; травмованих немає. Своїми діями порушила п.п. 12.1, 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини у вчиненні правопорушення, просить змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2025 року в частині накладеного адміністративно стягнення.

Вважає, що суд необґрунтовано застосував до ОСОБА_1 найбільш суворий вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки таке стягнення не відповідає тяжкості вчиненого нею адмінправопорушення та характеризуючим її особу даним.

Звертає увагу, що судом першої інстанції належним чином не враховано, що ОСОБА_1 не вчинила грубого порушення правил керування транспортними засобами, що не давало правових підстав суду застосовувати такий вид адміністративного стягнення.

Зазначає, що при визначенні адміністративного стягнення суд першої інстанції не мотивував застосування найбільш суворого виду адміністративного стягнення передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги фактичні обставини вчиненого нею адміністративного правопорушення, а також не в повній мірі враховано відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_1 визнала вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, вперше притягується до адміністративної відповідальності, матеріальної шкоди третім особам не завдала, відсутні обтяжуючі відповідальність обставини, щиро розкаюється у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Окрім цього зазначає, що ОСОБА_1 має матір яка є особою із інвалідністю третьої групи, та потребує постійного нагляду та консультації в лікувальних закладах, а тому позбавлення права керування транспортними засобами позбавить її можливості належно доглядати за нею.

Просить змінити адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосоване до ОСОБА_1 постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2025 року, на адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки участі у засіданні суду першої інстанції не приймала, а з текстом судового рішення, як особа, що визнана винною у вчиненні адмінправопорушення, ознайомилися лише 22.09.2025 р., що підтверджується відміткою на заяві про видачу копії постанови.

Заслухавши захисника особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, адвоката Башуцького І.Я., який підтримав подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2025 р., в частині застосованого адміністративного стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адмінстягнення у виді штрафу; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 , як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, участі у розгляді справи судом першої інстанції не брала.

Відомості про отримання нею копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2025 року в матеріалах справи відсутні.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, з прийнятим рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознайомилась 22 вересня 2025 року після отримання копії оскаржуваної постанови, за поданою нею заявою.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 23 вересня 2025 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у повній мірі не дотримався.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини.

При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення вважаю безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, яке вчинено з необережності; особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася; має матір ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю 3 групи; обставини, що пом`якшують відповідальність, до яких суд відносить повне визнання вини та щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Також, апеляційний суд вважає, що необхідно врахувати, що за наслідками вчиненого правопорушення відсутні потерпілі особи та не завдано матеріальної шкоди третім особам.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, необхідно змінити та обрати їй стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 29 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, в частині застосованого адміністративного стягнення, змінити і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя