Справа №: 385/1331/25 Провадження № 3/385/523/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , якого постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2025 в справі № 385/831/25, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн з позбавленням права керування строком на 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу,

за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 09.08.2025 о 19:56 в с-щі Завалля по вул. Південна Голованівського району Кіровоградської області, керував мотоциклом ІЖ Юпітер 5 без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився як на місці зупинки так і в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 598781 від 09.08.2025 ОСОБА_1 09.08.2025 о 19:56 в с-щі Завалля по вул. Південна Голованівського району Кіровоградської області, керував мотоциклом ІЖ Юпітер 5 без державного номерного знаку, під час керування не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, які поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та увімкнення спеціального звукового сигналу, сим порушив вимогу п. 2.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Оскільки до суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст. 36 КУпАП слід об`єднати справи № 385/1331/25 та 385/1332/25 в одне провадження та присвоюю справі 385/1331/25 (провадження № 3/385/523/25).

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належно повідомленим про місце та час проведення судового розгляду. Заяв про причини неявки чи про відкладення розгляду справи не подав.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Також суд звертає увагу, що відповідно до положення ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 та ч 2 ст. 130 КУпАП при розгляді справи не є обов`язковою.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_2 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом. З огляду на те, що ОСОБА_1 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається Гайворонським районним судом Кіровоградської області та не подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання з поважних причин, не з`явився в судове засідання, суд оцінює таку процесуальну поведінку як зловживання своїм правом, направлене на умисне, безпідставне затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, що суперечить загальноправовому принципу добросовісності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

Ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлює відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

З доказів, що долучені до протоколів, а саме відеозапису на ДВД диску, що долучений до протоколів уповноваженою особою, вбачається, як автомобіль поліцейський рухається вулицею населеного пункту при цьому доказів того, що поліцейський висловлював вимогу про зупинку, а ОСОБА_1 , такої не дотримав не долучено. На відеозаписах, що долучені на ДВД диску відповідальною особою відповідної інформації не відображено..

Таким чином, оскільки суду не надано допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 09.08.2025 о 19:36 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а тому провадження в справі в цій частині слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому суд враховує, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що діє при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь,що є підставою для закриття провадження у справі, згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Крім того дослідивши матеріали справи суд встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доводиться такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 417846 від 09.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 09.08.2025 о 19:56 в с-щі Завалля по вул. Південна Голованівського району Кіровоградської області, керував мотоциклом ІЖ Юпітер 5 без державного номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився як на місці зупинки так і в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписами події на DVD диску з використанням портативних відеореєстраторів закріплених на одязі поліцейських, що надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення згідно супровідного листа до нього, та був долучений до протоколу службовою особою, відповідно до ст. 251 КУпАП, які були оглянуті під час судового засідання, на яких зафіксовано, як ОСОБА_1 09.08.2025 о 19:56 в с-щі Завалля по вул. Південна Голованівського району Кіровоградської області, керував мотоциклом, після зупинки, на вимогу поліцейського відмовився пройти тест на алкогольне сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2025 в справі № 385/831/25, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн з позбавленням права керування строком на 5 років та без оплатного вилучення транспортного з;

Згідно вимог ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, полягає в діях, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 порушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується належними доказами, в тому числі долученими до матеріалів справи відеозаписами, якими достовірно підтверджено факт керування та відмову від огляду на стан сп`яніння.

З огляду на наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, суд констатує, що всі зібрані докази, зокрема відеозаписи, що долучені до протоколу відповідають вимогам КУпАП та містять інформацію, що встановлює наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, не містять розбіжностей, оскільки у відповідності до статей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Згідно листа ВП №1 (м. Гайворон) № 96996-2025 від 11.08.2025 ВП №1(м. Гайворон) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР притягувався за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія не отримував.

Також слід зазначити, що ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку, в тому числі для забезпечення дотримання правил дорожнього руху, може закріплювати на форменому одязі, фото - і відеотехніку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132- 2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відтак, оскільки правопорушення вчинене у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не враховуються.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд враховує положення ч. 3 ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04.09.2023 в справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

В п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Доказів того, що мотоцикл ІЖ Юпітер належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять, транспортний засіб немає номерних знаків, на відповідному обліку не перебуває, тому суд не вбачає за можливе застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2023 року №702/301/20).

З огляду на викладене доцільно накласти також стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

У даному випадку ОСОБА_1 вчинив нове адміністративне правопорушення 09.08.2025, за яке даною постановою суду застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до закінчення строку дії такого ж стягнення строком на 5 років, застосованого до ОСОБА_1 постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2025 в справі №385/831/25, раніше. Тому, згідно із вказаними вимогами ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає приєднанню невідбута частина усіх раніше призначених стягнень, а загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом при цьому може перевищувати гранично допустимий строк 10 років.

Отже, що постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2025 в справі №385/831/25 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років. Постанова набрала законної сили 03.07.2025, згідно відомостей в ЄДРСР. Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, тобто по 03.07.2030. Отже, станом на 09.10.2025. ОСОБА_1 не відбув 4 роки 8 місяців та 24 дні даного адміністративного стягнення. Такий строк підлягає приєднанню до строку позбавлення права керування, що визначений в даній постанові.

Крім того, у даному випадку встановлені обставини вказують про систематичність вчинення правопорушень і про умисне невиконання судового рішення (постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2025 в справі № 385/831/25 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн з позбавленням права керування строком на 5 років) ОСОБА_1 . Невиконання заборони керування транспортними засобами особою, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, його ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України. Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність, не є ідентичними (постанова ККС ВС від 27.02.2023 р. у справі № 450/205/19).

Згідно зі ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. Тому, у даному випадку матеріали справи в частині щодо таких дій ОСОБА_1 , необхідно направити прокурору для прийняття відповідного процесуального рішення щодо внесення відомостей в ЄРДР.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

справи № 385/1331/25 (провадження № 3/385/523/25) та 385/1332/25 (провадження № 3/385/524/25) в одне провадження та присвоїти справі № 385/1331/25 (провадження № 3/385/523/25).

Провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до накладеного адміністративного стягнення приєднати невідбуту частину адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2025 в справі №385/831/25 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП строком 4 роки 8 місяців та 24 дні та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років 8 (вісім) місяців та 24 дні.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Копію постанови направити до Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : М. В. ВЕНГРИН

Дата документа 09.10.2025