Провадження № 3/727/2427/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ; мешканця АДРЕСА_1 ), за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 1631 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №002148/145/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року, ОСОБА_1 , 21.07.2025 року, будучи керівником ТОВ «М Ойл Трейд», вчинив правопорушення ведення податкового обліку, що призвело до порушення п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6, ст. 198, п.200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 1631 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №002149/146/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року, ОСОБА_1 , 15.08.2025 року, будучи керівником ТОВ «М Ойл Трейд», вчинив правопорушення ведення податкового обліку, що призвело до порушення п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6, ст. 198, п.200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 1631 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. До суду його представник скерував клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення №002148/145/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року є незаконним та таким., що складений з грубим порушення встановленого законом порядку з огляду на наступне. Посилається на те, що винесення вказаного протоколу мотивовано результатами перевірки, що оформлені Актом № 284/33-00-04-02-01/44707123 від 21.07.2025 року. Вказує на те, що наведені в протоколі та акті перевірки обставини не є достатніми, переконливими та беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення. Обгрунтовує свої доводи зокрема і тим, що посадові особи Західного МУ ДПС по роботі з ВПП при складанні оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 163-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 не дотрималися вимог законодавства, згідно з якими у протоколі має бути зазначене місце, час вчинення правопорушення, а також конкретну суть кожного порушення відповідної норми Податкового кодексу України, чого посадовими особами зроблено не було. Вважає, що посилання у протоколі лише на перелік норм Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму порушено, та в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 як керівнику ТОВ «М ОЙЛ ТРЕЙД» у вину, чим порушується його право на захист. Вказує на те, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, за статтею 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки, однак матеріали справ про адміністративне правопорушення не містять посилання на узгоджене податкове повідомлення-рішення. Просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Розгляд справи просив проводити за його відсутності та відсутності його довірителя, з урахуванням обставин викладених у письмових запереченнях.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд зважає на наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією частини 1 статті 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма частини 1 статті 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 свою вину не визнає та вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП (протокол №002148/145/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року) та ч.1 ст.163-1 КУпАП (протокол №002149/146/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначене місце, час вчинення правопорушення, а також конкретну суть кожного порушення відповідної норми Податкового кодексу України, чого посадовими особами зроблено не було. Посилання ж у протоколі просто на норми Податкового кодексу України без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 як керівнику ТОВ «М ОЙЛ ТРЕЙД» у вину.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення, що вданому випадку теж мало місце.

Представник ОСОБА_1 , посилається на те що на підставі Акту проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «М ОЙЛ ТРЕЙД» від 21.07.2025 року були прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.08.2025 №201 та № 201.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані ППР податкового органу були оскаржені в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня ДПС України.

Положеннями пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили

Таким чином, з огляду на вищевикладене можна прийти до висновку, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки. Однак, у протоколах відсутнє посилання на узгоджені податкові повідомлення-рішення.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу №002148/145/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року про адміністративне правопорушення, він вчинив порушення вимог Податкового кодексу України у лютому 2025 року.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу №002149/146/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року про адміністративне правопорушення, він вчинив порушення вимог Податкового кодексу України у січні та лютому 2025 року.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.163-1 КУпАП, не є триваючим.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого, окрім того, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.

Аналогічна правова позиція узгоджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Пунктом 7 частини 1 ст. 247КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП (протокол №002148/145/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року) та за ч.1 ст.163-1 КУпАП (протокол №002149/146/33-00-04-02-01 від 04.09.2025 року), однак, з урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 163-3 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 1, 7,9, 36, 245, 247, 251 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ; мешканця АДРЕСА_1 ) за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення.

Суддя Слободян Г.М.