КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 363/4809/25 Апеляційне провадження № 33/824/4848/2025Головуючий у суді першої інстанції - Олійник С.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Слободяніним Максимом Вікторовичем на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2025 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.08.2025 провадження в справі щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.19-20).

Не погодившись з постановою суду, потерпілий ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Слободянін М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржувану постанову, виключивши з мотивувальної частини висновок про те, що «що саме ОСОБА_2 була жертвою домашнього насильства, а її дії мали характер захисту або реакції на протиправну поведінку чоловіка».

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд під час прийняття рішення вийшов за межі своїх повноважень та фактично встановив вину іншої особи, аніж тієї на кого складений протокол.

Вказує, що суд безпідставно встановив, що ОСОБА_2 стала жертвою домашнього насильства з боку свого чоловіка, а тому оскаржувану постанову в її мотивувальний постанові слід змінити, виключивши такий висновок суду (а.с. 26-30).

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 та його захисник Слободянін М.В. підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Інші учасники - ОСОБА_2 та її захисник Кирієнко В.В. у судове засідання не з`явились. У поданих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Оскаржуваною постановою провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, потерпілим ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому постанова суду першої інстанції в цій частині перегляду апеляційним судом не підлягає.

Проте, потерпілий ОСОБА_1 не погоджується з мотивувальною частиною постанови, в якій зазначено: «що саме ОСОБА_2 була жертвою домашнього насильства, а її дії мали характер захисту або реакції на протиправну поведінку чоловіка», відтак постанова суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку саме в цій частині.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить наступного.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції розглядалося питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , відносно якої і було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 852382 від 09.08.2025, що було предметом розгляду у суді першої інстанції, а ОСОБА_1 у даному провадженні перебував в процесуальному статусі потерпілого, однак суд першої інстанції за результатами розгляду справи дійшов переконання про те, що саме ОСОБА_2 була жертвою домашнього насильства, а її дії мали характер захисту або реакції на протиправну поведінку чоловіка.

Такий висновок суду вказує на те, що суд за результатами розгляду справи встановив винуватість іншої особи, зокрема ОСОБА_1 , що суперечить вимогам ст. 280 КУпАП.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

З огляду на це, апеляційний суд наголошує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом лише стосовно конкретної особи та в межах висунутого їй обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення, а суд повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні правопорушення та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , повинен був з`ясувати наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та надати оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 852382 від 09.08.2025 складеному відносно ОСОБА_2 , зазначивши відповідні висновки, за результатами розгляду справи, у рішенні суду.

Проте, суд першої інстанції, за результатами розгляду справи, не мав правових підстав для зміни об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, вказуючи на винуватість іншої особи, зокрема потерпілого ОСОБА_1 , що не зазначалось у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд не мав права надавати оцінку діям потерпілого ОСОБА_1 , адже у такий спосіб суд першої інстанції вийшов за межі своєї компетенції.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для висновку про те, що «саме ОСОБА_2 була жертвою домашнього насильства, а її дії мали характер захисту або реакції на протиправну поведінку чоловіка», оскільки такі дії суду виходять за межі компетенції суду, визначеній у ст. 280 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 , є слушними та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду постанови Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2025 року.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити, а постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2025 року висновок суду про те, що «саме ОСОБА_2 була жертвою домашнього насильства, а її дії мали характер захисту або реакції на протиправну поведінку чоловіка».

В іншій частині постанову суду слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Слободяніним Максимом Вікторовичем - задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2025 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2025 року висновок суду про те, що «саме ОСОБА_2 була жертвою домашнього насильства, а її дії мали характер захисту або реакції на протиправну поведінку чоловіка».

В іншій частині постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2025 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук