Справа № 345/2366/25
Провадження № 33/4808/605/25
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Воробця Р.М. та представника потерпілого адвоката Цвігуна В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воробця Р.М. на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин:

09.05.2025 року о 09:20 год. в м. Калуш, вул. Окружна, 10 водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом Koegel SN24, д.н.з. НОМЕР_2 , незалежно від швидкості руху дорожньої обстановки, особливостей вантажу та стану транспортного засобу недотримався безпечного інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення причіпом із т/з Audi Q8, який рухався по зустрічній смузі руху, чим спричинив механічні пошкодження автомобілю з матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Воробець Р.М. подали апеляційну скаргу, в якій вказують, що незгідні з постановою Калуського міськрайонного суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права. Вважають, що встановлені судом обставини за яких ухвалено рішення щодо винуватості ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суду, оскільки не було взято до уваги доказів, які заперечували вину ОСОБА_1 та мають істотне значення для об`єктивного розгляду справи.

Вказують, що водій ОСОБА_1 винним себе у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнає, вважає винним в даній ДТП водія автомобіля «Audi Q8» ОСОБА_2 , який виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталось зіткнення.

Звертають увагу на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 вказав про те що керованим автомобілем рухався зі швидкістю біля 50 км/годину по правій смузі руху. Назустріч йому рухався автомобіль марки «Ауді Q8», ближче до середини проїзної частини дороги. На заокруглення дороги праворуч він роз`їхався з вказаним транспортним засобом. Після роз`їзду відчув удар в задню ліву частину причіпа, після чого зупинив керований ним автомобіль, де побачив що при роз`їзді лівою частиною заднього відбійника причіпа зіткнувся об ліву частину зустрічного автомобіля «Ауді Q8», Зустрічний автомобіль «Ауді Q8», з`їхав з місця зіткнення та зупинився на правому узбіччі. З-за керма автомобіля вийшов невідомий водій, яким в подальшому виявився ОСОБА_3 . Останній поводив себе неадекватно, не міг пояснити причину ДТП. За деякий час на місце ДТП прибули працівники поліції, які безпідставно стали звинувачувати його в причині виникнення даної ДТП, з чим він не був згідний. Також на місце ДТП прибули невідомі особи, які стали збирати частини автомашин, які були на місці пригоди. На його зауваження ніхто не реагував. Водія автомобіля «Ауді Q8» направили до медичного закладу, а він залишився на місці пригоди. Працівники поліції на місці провели його огляд на стан алкогольного сп`яніння, де алкоголю не виявили, після чого на місці ДТП самі провели заміри та надали йому підписати план-схему ДТП. Він не згідний з план-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, згідно якої місце ДТП зафіксовано на смузі зустрічного руху, натомість слідові інформація (осип розбитого скла, осип ґрунту та інше) вказують на те, що зіткнення сталось на смузі руху автомобіля «Audi Q8» під керуванням ОСОБА_4 . Крім того вважає, що останній перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, при роз`їзді не стежив за дорожньою обстановкою і на заокругленні дороги не врахував стан керованого ним автомобіля марки «Ауді Q8» (підрулювання коліс задньої осі) та допустив зіткнення з керованим ним автомобілем.

Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції стороною захисту було подане клопотання про витребування з Калуського ВП ГУНП матеріалів щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння іншого водія ОСОБА_2 , яке судом було задоволено. Однак згідно інформації заступника начальника відділу Калуського РВП ГУНП в Івано- Франківській області встановлено, що запитувані судом копії документів не представляється можливим, оскільки огляд водія ОСОБА_5 , на місці ДТП поліцейськими не проводився у зв`язку із госпіталізацією останнього до медичного закладу. При цьому поліцейськими не долучено жодних документів про проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та його результати. З чого можна прийти до висновку що такий огляді взагалі не проводився. За таких обставин, доводи водія ОСОБА_1 про те що ОСОБА_6 керував автомобілем у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є об`єктивними та підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на це, просить постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.07.2025 року скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

До судового розгляду на адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу від представника потерпілого адвоката Цвігуна В.В.

Вважає доводи апелянтів необґрунтованими та направленими на уникнення відповідальності за порушення правил дорожнього руху та спричинення шкоди потерпілому.

Вказує, що звинувачення, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він був госпіталізований є недоречним. Крім того, факт перебування у стані сп`яніння в даному випадку не може будь-яким чином мати причинно-наслідковий зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою.

Зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовуються наступним:

Обставини ДТП зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 не зазначив що він не згодний з протоколом чи будь-якими даними що внесені до протоколу. В поясненнях, що були надані ОСОБА_1 , останній жодного разу не вказав про те, що керований ним транспортний засіб рухався чітко по своїй полосі, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху.

На відеозаписі з камери реєстратора патрульного (файл 0000000__0012.MP4, час з 00:10 по 00:40) зафіксовано, що ОСОБА_1 повністю визнає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з його вини внаслідок того, що під час виконання повороту праворуч занесло причеп і вказаний відеозапис не містить даних, що ОСОБА_6 був неадекватним чи порушив правила дорожнього руху.

ОСОБА_1 був залучений працівниками поліції до вимірювання та складання план схеми ДТП (файл 0000000__0020.МР4), на відео з самого початку видно, що працівники поліції вимірюють відстань від місця зіткнення до края дороги по смузі руху ОСОБА_2 яка складає 4,2 м, при тому, що кожна смуга руху має по 4,4 м ширини. Відстань від цієї точки до краю проїзної частини дороги в сторону повороту, склала 16,8 м. Будь-яких зауважень ОСОБА_1 щодо того, що працівники поліції невірно визначили місце зіткнення чи що він не згідний з план-схемою ДТП, де є його підпис, ОСОБА_1 не зробив.

У своїх поясненнях, які окрім письмового вигляду також зафіксовані на бодікамеру поліцейського ОСОБА_1 зазначає, що при повороті він відчув удар в причеп, після чого не змінюючи напрямок руху, він зупинив автомобіль та подивився в дзеркало, де побачив пошкоджений причепом легковий автомобіль.

Крім того на відеозаписі чітко видно як саме розташований вантажний автомобіль Рено після зіткнення з автомобілем ауді та подальшої його зупинки, при тому що ОСОБА_1 зазначив, що не змінював руху.

Також представником потерпілого адвокатом Цвігуном В.В. було додано скріншоти з відеозапису та фотографії з місця події, якими зафіксовано розташування транспортного засобу ОСОБА_1 після ДТП та пошкодження на транспортних засобах.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Воробець Р.М. підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Представник потерпілого адвокат Цвігун В.В. висловив свої заперечення щодо задоволення апеляційної скарги та вважав, що рішення суду першої інстанції є законним та справедливим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню і постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, вважає за необхідне здійснювати правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 .

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття судом провадження його не було закрито або ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах сторона захисту посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне перевірити вищевказані доводи та дослідити сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №324715 від 09.05.2025 року слідує, що водій ОСОБА_1 09.05.2025 року о 09 год. 20 хв. в м. Калуш, вул. Окружна, 10, керував автомобілем Рено Магнум з д.н.з. НОМЕР_3 з причіпом Koegel SN24 д.н.з. НОМЕР_2 незалежно від швидкості руху дорожньої обстановки, особливостей вантажу та стану транспортного засобу недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення причіпом із тз AUDI Q8, який рухався по зустрічній смузі руху, чим спричинив механічні пошкодження автомобілю з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.б, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським Калуського РВП ГУНП а Івано-франківській області сержантом поліції Багранівським І.Є., підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Правопорушнику були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Калуському міськрайонному суді, про що свідчить його власноручний підпис.

У протоколі зазначено, що пояснення по суті порушення ОСОБА_1 надасть на окремому аркуші.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 , натомісь видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_5 .

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звинувачується в тому, що керуючи транспортним засобом, недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення причіпом із іншим транспортним засобом, порушив вимоги пп. 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.05.2024 року, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної події вбачається, що вона сталася за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Magnum 460» д.н.з. НОМЕР_6 разом із причіпом «Кoegel SN24S24» д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу «Audi Q8» номерний знак НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_4 . На вказаній схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди на узбіччі дороги та зафіксований перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, а саме транспортний засіб марки «Audi Q8» номерний знак НОМЕР_7 отримав пошкодження переднього лівого крила, лівого переднього дзеркала, задньої лівої дверки, заднього лівого крила, переднього лівого колеса, заднього лівого колеса, порогу із лівої сторони, транспортний засіб «Magnum 460» д.н.з. НОМЕР_6 не отримав пошкоджень, причіп «Кoegel SN24S24» д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження заднього бампера, задньої рамки номерного знаку.(а.с. 3)

Також до матеріалів справи долучені фото світлини із зазначеними пошкодженнями, отриманими внаслідок ДТП. (а.с. 4)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність пошкоджень на причепі Кoegel SN24S24» д.н.з. НОМЕР_2 у вигляді пошкоджень заднього бампера та задньої рамки номерного знаку свідчить про те, що порожньо-транспортна пригода відбулась саме під час виконання водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем RENAULT Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом Koegel SN24, д.н.з. НОМЕР_2 , повороту праворуч, внаслідок чого причіп виїхав на зустрічну смугу по якій рухався транспортний засіб марки Audi Q8 під керуванням потерпілого ОСОБА_7 .

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у проведенні інженерно-транспортної експертизи, яка могла встановити місце дорожньо-транспортної пригоди та причини її виникнення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Так, діючим законом не передбачено призначення судових експертиз судом, який розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності і вирішення цього питання виходить за межі компетенції суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обставини вчиненого правопорушення встановлюються судом на підставі сукупності доказів, які надаються сторонами.

Зокрема, зі змісту пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції 09.05.2025 року (а.с. 6) вбачається, що 09.05.2025 року близько 09 год. 20 хв. він їхав автомобілем Рено-Магнум д.н.з. НОМЕР_3 з причіпом Когел д.н.з. НОМЕР_2 у м. Калуш по вул. Окружна (об`їзна) зі швидкістю 65 км в сторону міста, на повороті перед залізничним переїздом пригальмував та на самому повороті відчув удар. Він зупинився, після чого вийшов з автомобіля і побачив побитий легковий автомобіль марки Ауді д.н.з. НОМЕР_8 та побачив на своєму причепі деформований бампер, після чого він підійшов до водія, який стояв біля автомобіля Ауді, поцікавився його станом здоров`я, після чого вони подзвонили на лінію 102 та повідомили про дану подію.

До матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 7), відповідно до яких 09.05.2025 року близько 09 год. 20 хв. в м. Калуш по вул. Окружній він рухався на своєму автомобілі Ауді К`ю8 д.н.з. НОМЕР_8 , на дорозі із закритим поворотом побачив як на великій швидкості рухався вантажний автомобіль Рено із причіпом. Щоб уникнути зіткнення він прийняв якомога правіше до узбіччя дороги та причіп від дано авто виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення із його автомобілем. Далі на місце події викликав працівників поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_4 прямо вказує на те, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до створення аварійної ситуації внаслідок якої відбулась дорожньо-транспортна пригода та були пошкоджені транспортні засоби, оскільки саме він не вжив належних заходів та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення причіпу із транспортним засобом Ауді К`ю 8 НОМЕР_8 .

Разом з тим, зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він повністю визнавав, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що під час виконання повороту праворуч причіп виїхав на смугу зустрічного руху.

Зі змісту рапорту інспектора сектору адміністративної практики Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Проців М., вбачається 09.05.2025 09:23 надійшло повідомлення зі служби 102 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_9 , про те, що за адресою: м. Калуш, вул. Об?їзна, неподалік шиномонтажу відбулось ДТП між транспортними засобами марки "Ауді" , д.Н.3 НОМЕР_8 та "Рено", д.н.з НОМЕР_3 , Фура з причіпом, д.н.з НОМЕР_2 . Потерпілий заявник, в нього погіршився стан здоров?я. Повідомлено ШМД - Андрусяк. СРПП прибувши на місце виклику встановлено, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. с-ще Брошнів-Осада, провулок Довбуша, 19, Брошнів-Осадської ТГ Калуського району, керуючи автомобілем марки "RENAULT Magnum" ', д.н.з. НОМЕР_3 з причіпом "Koegel SN24", д.н.з. НОМЕР_2 , незалежно від швидкості руху дорожньої обстановки, особливостей вантажу та стану транспортного засобу недотримався безпечного інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення причіпом із транспортним засобом марки "Audi Q8", під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по зустрічний смузі руху, чим спричинив механічні пошкодження автомобіля з матеріальними збитками. На водія ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ЕПР1 N?324715. (а.с. 5)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами по справі.

Апеляційний суд вважає, що наявні відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку. Стосуються подій. Які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Вищевказаними відеозаписами зафіксовано, як працівник поліції після прибуття на місце ДТП спілкується з обома водіями учасниками ДТП та намагається встановити обставини пригоди. Так, водій транспортного засобу Ауді пояснює, що причіп іншого транспортного засобу занесло на його смугу, хоча він і намагався «втекти на край» своєї смуги. Водій Рено пояснює, що «хвіст» (причіп) занесло на іншу смугу. Далі працівник поліції просить надати документи: посвідчення водія, страховий поліс, техпаспорти машини та причепу. Після цього на місце події прибуває карета ШМД. Працівник поліції фіксує на телефон пошкодження транспортного засобу марки Ауді та причепу. Водій ТЗ Рено ОСОБА_1 пояснює, що він був на своїй смузі, згодом відчув удар, подивився в дзеркало та побачив зіткнення, однак стверджує, що колеса його транспортного засобу були на його ж смузі руху. Працівник поліції вказує, що після зіткнення транспортний засіб Рено знаходиться на зустрічній смузі руху, а встановити слід, де їхали колеса транспортного засобу Рено неможливо, оскільки покриття дороги мокре і по дорозі вже проїхали інші транспортні засоби. Після цього водій ОСОБА_1 надає для перевірки документи, про які говорив працівник поліції. Водій ОСОБА_4 пояснив, що інший водій перевищив допустиму швидкість, а тому його причіп і занесло на смугу зустрічного руху, внаслідок чого відбулося зіткнення. Після цього він разом із працівниками ШМД направився для огляду у лікарню. Після цього працівник поліції направився до службового транспортного засобу для складання адміністративних матеріалів. Водій ОСОБА_1 надав письмові пояснення. Після цього водій ОСОБА_1 пройшов огляд на місці події за допомогою приладу алкотестера, результат 0,00% проміле. Далі зафіксовано як працівник поліції проводили необхідні заміри для складання схеми місця ДТП. Згодом водій ОСОБА_1 своїм підписом зазначив, що він ознайомлений зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення та отримав його копію.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Воробець Р.М. посилаються на те, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав його винним у вчиненні правопорушення та безпідставно не прийняв до уваги свідчення щодо обставин вчинення ДТП та вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля марки «Ауді К`ю8» д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_4 , який перебував стані сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Зі змісту висунутого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 звинувачується у порушенні вимог пп. 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Так, відповідно до п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що саме порушення водієм ОСОБА_1 вимог пп. 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причино-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортної пригодою.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд провадження відбувається в межах обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_1 і суд не надає оцінки діям водія ОСОБА_4 щодо порушення ним Правил дорожнього руху України та технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, оскільки така правова оцінка його дій може бути надана тільки в межах відповідного провадження за обвинуваченням у вчиненні правопорушення.

Апеляційний суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Рено Магнус» д.н.з. НОМЕР_6 з причіпом Когел СН24 д.н.з. НОМЕР_2 недотримався безпечного інтервалу, порушив вимоги пп. 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення причіпу Когель д.н.з. НОМЕР_2 з іншим транспортним засобом, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку сукупності досліджених доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ст.124 КУпАП передбачена можливість призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_1 мінімальну міру стягнення за вчинене правопорушення у вигляді штрафу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляцію ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воробця Р.М. залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воробця Р.М. залишити без задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв