Справа № 524/4533/25
Провадження 3/524/2191/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: Олейнікової Г.М.

при секретарі Санакоєвій Н.Р.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука адміністративний матеріал, який надійшов із Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником станції Кременчук, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2025 року о 08 год. 56 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , що виражалось в умисному обмеженні доступу до її одягу та документів, на які вона має визначене законом право, чим завдав шкоди психічному здоров`ю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що він ніякого домашнього насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв, доступу до її речей не обмежував, так як не було такої необхідності. ОСОБА_2 поліцію викликала у зв`язку із тим, що вона хотіла забрати двох неповнолітніх дітей із своєї кімнати, в якій вони проживають та зареєстровані і повести дітей у невідомому напрямку. На що він повідомив потерпілій , що не надасть їй можливості забрати дітей. Також, ОСОБА_2 була одягнена, у неї була сумка, гроші, телефон, ключі, вона могла вільно заходити, відкривати чи зачиняти двері квартири , де вони проживають . Після цього конфлікту потерпіла ОСОБА_2 проживає спільно із ним, але поводить себе вже спокійно. У шлюбі вони з ОСОБА_2 із 2002 року. Сварка у них виникла із за того , що його дружина ОСОБА_2 прочитала в його телефоні листування з його сестрою , щоб він не робив ремонт в помешканні ,так як ОСОБА_2 хоче від нього піти , що він вважає є сімейним насильством з боку потерпілої над ним. Ніяке насильство фізичного, психологічного або економічного характеру відносно потерпілої ОСОБА_2 він не застосовував, з квартири її не виштовхував. З приводу того, що він повідомив ОСОБА_2 , що вона зможе отримати свої особисті речі, одяг та документи лише в судовому порядку, він про таке не казав їй. Підставами ОСОБА_2 обумовлювати його і казати неправду, він вважає є саме емоційні підстави через те, що він не дав їй забрати дітей. Станом на квітень 2025 року, вони перебували з ОСОБА_2 в сімейних (шлюбних) відносинах, і до цього, як і в інших сім`ях між ними траплялись сварки.

Потерпіла ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не з`вилась, судові повістки, які направлялись за адресою її проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , повернулись в провадження суду з відміткою "неправильно зазначена адреса" (а.с.26) та адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.33).

Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.173-2 ч.1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статетю 1 п.3,4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти)та ін.

Нормами наведеного закону визначено, що економічним насильство є така форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашне насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за данне правопорушення.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №393049 від 17.04.2025 року вбачається, що 12.04.2025 року о 08 год. 56 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , що виражалось в умисному обмеженні доступу до її одягу та документів, на які вона має визначене законом право, чим завдав шкоди психічному здоров`ю.

Суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за встановлених судом обставин, які підтверджуються :

-фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказом по справі (а.с. 1);

- рапортом інспектора -чергового Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Кукоби А.В. із якого вбачається , що 12.04.2025 року о 8год. 57хв. надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 12.04.2025 року о 8 год. 56 хв. За адресою : АДРЕСА_1 , на даний час чоловік вигнав заявницю ОСОБА_2 із квартири , а саме зачинився в квартирі із двома неповнолітніми дітьми. Рапорт інспектора Кременчуцького РУП Скиба А.А. від 12.04.2025 року о 9год. 51 хв. Прибувши на місце події факт домашнього насильства підтвердився . Поспілкувавшись із заявницею ОСОБА_2 стало відомо, що між нею та чоловіком ОСОБА_1 відбувся конфлікт в ході якого останній почав виштовхувати заявницю із квартири та в подальшому відмовився повертати її особисті речі , котрі залишились в квартирі .( а.с. 2)

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.04.2025 року, із якого вбачається. що ОСОБА_2 звернулась до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області і повідомила, що 12.04.2025 року, о 08 год. 57 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_1 штовхав її та шарпав, та обмежив доступ до особистих речей, чим вчинив домашнє насильство економічного та фізичного характеру (а.с.3);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 із яких вбачається, що 12.04.2025 року, о 08 год. 57 хв., вона перебувала вдома разом із чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час між нею та чоловіком виник конфлікт через те, що вона в його телефоні побачила листування з його сестрою ОСОБА_5 , де вона писала йому, щоб він не робив їй, тобто ОСОБА_2 ремонт в помешканні, оскільки вона має намір від нього підти, і на цій підставі між ними виник конфлікт. В ході цього конфлікту, він почав виштовхувати її з квартири, яка належить йому, промовляючи при цьому , що вона дітей не побачить. Після того, як він виштовхав її з помешкання, то повідомив, що свої речі (одяг, документи)вона отримає лише в судовому порядку. (а.с.4).

З урахуванням фактичних обставин справи, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП, як вчинення домашнього насильства економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Не визнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні суд оцінює критично, як спробу його уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та тактику захисту, оскільки його вина у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 173-2 ч.1 КУпАП підтверджується письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про той факт , що особа , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 виштовхував її із помешкання та не віддавав їй особистий одяг та документи , які належать їй ( а.с. 4), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.04.2025 року згідно якого ОСОБА_2 була попереджена про кримінальну відповідальність згідно із ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ( а.с. 3) .

Що стосується тверджень особи , яка притягається до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 про підстави виникнення сварки , а саме із-за листування його із сестрою відносно ремонту в помешканні , то суд відмічає, що у даному випадку не має значення сама причина конфлікту, яка призвела для вчинення домашнього насильства, адже немає жодних підстав для виправдання домашнього насильства відносно будь-якого потерпілого.

З урахуванням вищевикладеного, особи ОСОБА_1 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь його вини, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КпАП України та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до ст.40-1 КАП України стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60грн. у дохід держави.

Керуючись ст.33,40-1,173-2 ч.1,245,250,251,280,284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. у дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України рахунок отримувача: UA0026001; кодкласифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 680 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Головуючий суддя: Ганна ОЛЕЙНІКОВА