НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02 жовтня 2025 року Справа № 322/830/25 (Провадження № 3/322/480/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Михайлова Д.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 06.06.2025 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (далі ВнП № 3) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

встановив:

31.05.2025 о 17 год 00 хв на 59 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sorento н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

26.06.2025 захисником подано клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і не має об`єктивної можливості приймати участь у розгляді справи. Як підставу вказує аналогію закону, а саме положення ст. 335 КПК України і різноманітну судову практику. До клопотання додано копію довідки Форми 5.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання суддя виходить з такого.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положеннями КУпАП не передбачено можливість зупинення провадження у справі.

Аналогія процесуального права, яку проводить захисник посилаючись на ст.335 КПК України, як обґрунтування своїх вимог, на переконання судді у цьому випадку не є релевантною і такою, що не може бути застосована у цій справі.

Так в рамках кримінального процесу участь підозрюваного/обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою за виключення спеціального судового провадження (in absentia). Строки притягнення до кримінальної відповідальності (давності) тривають від двох до п`ятнадцяти років (в залежності від тяжкості кримінального правопорушення), а у певних видах можливість застосування давності вирішується судом, або не застосовується взагалі.

В свою чергу, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою. Строк розгляду справи такої категорії, з урахуванням положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП і ч. 6 ст. 38 КУпАП є один рік.

Отже з урахуванням загальновідомих обставин які тривають в Україні, зупинення даної справи, може потягнути за собою закінчення строку, передбаченого частиною 6 статті 38 КУпАП.

ОСОБА_2 має захисника, тобто наділений можливістю в повній мірі реалізувати своє право на захист, що фактично і було ним зроблено.

Враховуючи вказане підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі відсутні, тому у його задоволенні суддя відмовив і відклав судове засідання.

Крім цього захисником було заявлено ще ряд клопотань, зокрема:

1) про витребування повної версії відеозапису (далі клопотання №1);

2) про визнання відеозапису неналежним і недопустимими доказами (клопотання № 2)

3) витребування сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, який використовувався 31.05.2025, документів що підтверджують проходження поліцейським навчання і ознайомлення з посібником по експлуатації (клопотання № 3);

4) про закриття провадження у справі (клопотання № 4);

5) про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації (клопотання № 5).

Зі змісту клопотання № 1 випливає, що на долученому до матеріалів DVD-R відсутній відеозапис на якому ОСОБА_2 керує транспортним засобом, тому захисник вважає доцільним витребувати у ВнП № 3 на якому зафіксована уся подія (повна версія, зокрема факт керування автомобілем).

Зміст клопотання № 2 фактично дублює клопотання № 1.

Клопотання № 3 належного мотивування не містить, втім з його змісту можна зробити висновок, що захисник ставить під сумнів наявність відповідних документів на спеціальний прилад, а також те, що поліцейський під час проведення огляду міг неправильно застосовувати прилад.

Клопотання № 4 обґрунтовуються: 1) відсутністю доказів керування транспортним засобом, 2) результат проведеного тесту з урахуванням допустимої похибки спеціального приладу, не може беззаперечно свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Клопотання № 5 обґрунтовуються прецедентною практикою судів першої і апеляційної інстанції, а також аналогією закону (ст. 69 КК України).

Суддя ухвалив розглянути вказані клопотання після дослідження наявних у справі матеріалів.

Під час судового розгляду досліджено такі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №594194 від 31.05.2025 (далі Протокол), реєстрація відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №2222 від 31.05.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» результат 0,37% (далі Роздруківка), рапорт старшого інспектора СПДН ВП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Миколи Жметка, копія посвідчення водія ОСОБА_1 , DVD-R з п`ятьма відеозаписами (один з бодікамери поліцейського, що чергував на блокпосту - (далі запис №1), і чотири з бодікамери інспектора СРПП: 2252X300171_AP0171, 3753X300171_AP0171, 5254X300171_AP0171, 5805X300171_AP0171 (далі записи №№ 2 - 5)), копія сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера, копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, довідка №б/н б/д щодо повторності, посвідчення водія і по транспортному засобу, копія форми 5, копії адвокатського запиту (до ВнП № 3).

Суддя частково задовольнив клопотання № 3 витребувавши інформацію про проходження інструктажу щодо використання спеціального приладу поліцейським, який проводив огляд, в іншій частині цього клопотання відмовив (з огляду на наявність у матеріалах справи копій сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера і свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки).

На запит судді ЗУРП ГУНП в Запорізькій ВнП №3 і області надана інформація щодо проходження підготовки щодо правил користування спеціальним приладом поліцейським Московченком С.П. ВнП №3 також надана інформація щодо вивчення порядку використання спеціального приладу особовим складом СРПП ВнП № 3 (серед поліцейських зокрема ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ).

Протокол, Розруківка і Акт підписані ОСОБА_1 без зауважень.

На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: спілкування поліцейського Жметка М. з ОСОБА_1 який перебуває за кермом Kia Sorento н.з. НОМЕР_2 , який припаркований на блокпосту (запис №1), після чого у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота (запис № 1 тайм код 02:23) . На це ОСОБА_1 спочатку повідомив, що алкоголь не вжив, однак згодом коли запах відчув другий поліцейський і ОСОБА_1 була висунута пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, він зізнався, що вночі вживав пиво. Подальше прибуття на блокпост екіпажу СРПП (цей же запис тай код 09:15, початок запису № 2). Встановлення обставин події, під час якої ОСОБА_1 повідомив, що керував транспортним засобом був зупинений на блокпосту, пояснив звідки і куди їхав, додав що вживав пиво. Погодився пройти огляд за допомогою спеціального приладу (початок запису № 2 до 02:30). Проведення огляду за допомогою спеціального приладу (03:30 04:52). Результат огляду склав 0,37 %. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, проїхати в заклад охорони здоров`я бажання не виявив. Повідомлено ОСОБА_1 , що він буде відсторонений від керування транспортним засобом і у нього буде вилучено посвідчення водія(05:42). Подальше роз`яснення прав, складання матеріалів і підписання документів (решта записів).

Після дослідження доказів суддя також відмовив у задоволенні клопотань №№ 1, 2, оскільки відсутні буд-які сумніви щодо автентичності відеозаписів, ба більше, на записах №1 і №2 з різних бодікамер зафіксовані, ті самі обставини в певний період часу.

В нинішньому судовому засіданні захисник підтримав доводи щодо закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а за умов якщо суддя дійде висновку про винуватість ОСОБА_1 , просив не застосовувати додаткове стягнення у виді позбавлення права керування.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В контексті аргументів захисника щодо наявності підстав для закриття провадження у справі суддя зазначає таке.

Дійсно на відеозаписах не зафіксований факт керування транспортним засобом. Втім є очевидним, що ОСОБА_1 потрапив на блокпост саме на цьому автомобілі. Він, а не будь-хто інший надав документи для перевірки поліцейським, ба більше останній пояснював, що був водієм. Крім нього і поліцейських, інших осіб біля цього транспортного засобу не було. Під час усього періоду оформлення матеріалів ОСОБА_1 не вказував про те що хтось інший керував транспортним засобом.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 вказаної статті визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В пункті 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) зазначається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з п.п. 8, 9 розділу ІІ (Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів) Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналіз згаданих положень Інструкції і КУпАП дає підстави стверджувати, що водій, або особа, яка керувала транспортним засобом, в разі наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння повинен пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який проводиться поліцейськими, а в разі відмови пройти такий огляд на місці зупинки або незгоди з результатом огляду у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01.05.1971, зі змінами та доповненнями (далі Конвенція, чи Віденська конвенція), в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де законодавчо встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 %.

Посилання на різноманітну судову практику в цьому контексті є недоречним, адже нормами КУпАП не передбачено застосування прецедентної практики. До того ж судді не відомі рішення суддів Запорізького апеляційного суду у яких би трактування положення Віденської конвенції відрізнялось від трактування судді.

У діапазоні результату тесту ОСОБА_1 похибка спеціального приладу, як вірно зазначив захисник дорівнює 0,04 %, тобто стан сп`яніння встановлено правильно.

Крім цього, якщо ОСОБА_1 ставив би під сумнів результат огляду на місці, останній мав об`єктивну можливість проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння там, втім не виявив такого бажання, підписавши усі документи.

Будь-якого тиску (вмовлянь чи погроз) з боку поліцейських в бік ОСОБА_1 не було.

Заслухавши захисника, дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Підстави для закриття провадження відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутні.

Згідно з приміткою ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст. 130 КУпАП).

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 цим видам стягнень.

Клопотання щодо призначення ОСОБА_1 основного стягнення без додаткового не ґрунтується на вимогах матеріального закону.

Висновки судді щодо прецедентної практики в цьому контексті, а також відсутності такої практики серед рішень суддів Запорізького апеляційного суду, є аналогічними з висновками щодо Віденської конвенції. Посилання захисника на постанову у справі №332/2948/24 від 06.12.2024 є нерелевантним, оскільки у тій справі не йшлося про «призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації», а особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, взагалі не отримувала посвідчення водія, відповідно, не могла бути позбавлена права якого не отримувала (набула).

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Запорізькій області/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 06.11.2012 Дрогобицьке ДАІ ГУМВС України у Львівській області, зберігати згідно з Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1086.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов