Справа №: 486/1478/25 Провадження № 3/486/640/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 722892 від 21 липня 2025 року, 28 березня 2025 року об 11:40 годині у м. Південноукраїнську, вул. Європейська, 17, ОСОБА_1 ухилившись від передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо піклування дитини, її фізичний розвиток, у зв`язку з чим її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опинився у небезпеці для себе та інших учасників дорожнього руху, перебігав проїжджу частину, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, яка передбачає відповідальність, за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину визнала частково. Пояснила, що у дворі дуже багато машин припарковано з порушенням правил дорожнього руху, що впливає на належну оглядовість проїжджої частини для водіїв та пішоходів. Її син у цьому ж дворі між припаркованими автомобілями вибігав з майданчика та хотів перейти дорогу до під`їзду, та в цей час його збила машина.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Інспектором сектору ювенальної превенції Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зазначена норма закону є бланкетною та при розгляді справи необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч., незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

За порушення таких обов`язків, батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. ст. 150, 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 722892 від 21 липня 2025 року, інспектор сектору ювенальної превенції Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області зазначає, що ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 полягає у тому, що остання залишила свого малолітнього сина в небезпеці.

Непогоджуючись з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначала, що дитина, переходячи дорогу від майданчика до під`їзду, через припарковані автомобілі не побачила автомобіль, який в цей час рухався по проїжджій частині. Та й водій даного автомобіля, через припарковані автомобілі не міг бачити її сина.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , її син гуляв у дворі, вона в цей час наглядала за ним з вікна будинку, де вони мешкають.

Та обставина, що хлопчик вийшов на проїжджу частину із-за припаркованого автомобіля вказана і у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, у копії рапорту щодо повідомлення зі служби 102, копії письмових пояснень ОСОБА_4 , де серед іншого зазначено, що при заїзді на територію двору по правий бік відносно його напрямку руху були наявні транспортні засоби один за одним від початку до кінця. Дитина вибігла поміж двох транспортних засобів, а саме, Мерседес Віто (вище), Део Ланос (нижче).

Пунктом 26.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Отже у даному випадку відсутні обставини розцінювати дії ОСОБА_1 , як залишення дитини у небезпеці.

Жодних об`єктивних даних щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, в розумінні вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», а також інших вимог законодавства в цій частині, не встановлено.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.

Вищевказане свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.А. Далматова