Справа № 211/8415/25
Провадження № 3/211/3744/25
ПОСТАНОВА

іменем України

06 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лебеженко В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Строганової Е.О.,

захисника Лихачової М.Б.,

розглянувши у режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 року о 10:03 год. в м. Дружківка, по вул. Яківлівська (Ульянівська), біля будинку 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат 0, 80 проміле тест 01864, чим порушив п. 2.9а ПДР керування ТЗ особами, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Лихачова М.Б. у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, 16.07.2025 року він самостійно звернувся до ВСП, де було проведено його освідування за допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М» 300255, який показав 0, 27 ‰ проміле, що значно менше ніж показник Драгера, який міститься в матеріалах справи. Вона погоджується з тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак просить суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, а обмежитись накладенням штрафу, оскільки він проходить військову службу на посаді механіка-водія, що обмежить його права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фото-зйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Водночас, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши думку захисника, уважає, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №393064 від 16.07.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат 0, 80 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПРД (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» від 16.07.2025 року (а.с.4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що огляд водія ОСОБА_1 , проведений за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 2, 02 ‰, (проміле). З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с. 11);

- відтвореними в судовому засіданні відеозаписами з бодікамери поліцейського від 16.07.2025 року, які містять фіксацію обставин складання працівниками поліції щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2а);

- копією постанови серії ЕНА від 16.07.2025 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої о 10:03 год. в м. Дружківка, по вул. Яківлівська (Ульянівська), біля будинку 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, був непристебнутий ременем безпеки, та без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу який не мав при собі, чим порушив п.п. 2.3В, 2.1.Б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст.121 КУпАП.

Згідно з п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суддя всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали дійшов висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального засобу, складеного та підписаного 16.07.2025 року підполковником ОСОБА_2 слідує, що огляд водія ОСОБА_1 , проведений 16.07.2025 року о 16.09 год. за допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М» 300255. Результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 0, 27 ‰, проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с. 70).

Доводи захисника Лихачової М.С., надані в судовому засіданні, щодо самостійного проходження ОСОБА_1 освідування за допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М» 300255, який показав 0, 27 ‰ проміле, що значно менше ніж показник Драгера, який міститься в матеріалах справи (0, 80 ‰ проміле), суддя відхиляє, оскільки проміжок часу між проходженням огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 16.07.2025 року о 10:03 год. та оглядом на стан сп`яніння за допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М» 300255 16.07.2025 року о 16.09 год. складає більше шести годин, що безумовно вплинуло на вміст парів алкоголю у ОСОБА_1 .

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасі у проти Греції» національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнецов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України»), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, зокрема, відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі «Серявін та інші проти України» (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Роуз Торія проти Іспанії», параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», параграф 32).

Зазначені тези знаходять своє підтвердження і у Постанові Верховного суду від 28 березня 2017 року по справі №800/527/16.

У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суддя уважає, що обсяг вмотивування даного судового рішення є достатнім для його прийняття.

Як вбачається з довідки, наданої інспектором САП Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області А. Свистонюк від 17.07.2025 року, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Суддя, враховуючи викладене вище, та приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, ступінь його вини,суспільну небезпечність адміністративного проступку, оскільки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння могло призвести до негативних наслідків, як для самого правопорушника, так і для оточуючих його громадян, та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання порушника та попередження наступних правопорушень, уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ч.ч.1, 2, 3 ст. 294, 285, ч.1 ст. 303 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Дніпропетровська область/21081300, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Серія ______ та № ______ протоколу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок: UA0026001, Код класифікації бюджету 22030106, Код суду 26371308.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Роз`яснити, що згідно з ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Лебеженко