Провадження № 33/4808/571/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 26 травня 2025 року щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

З матеріалів справи, слідує, що водій ОСОБА_1 28.12.2024 року о 13 год. 12 хв., в с. Вовчинець, по вул. Шевченка, 42 Івано-Франківської міської ради, керував транспортним засобом марки "Toyota Auris" н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9 А ПДР України.

Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в медичному закладі за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Медична 15, висновок №710, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_1 вважає її незаконною, необґрунтованою, оскільки прийнята з порушеннями норм матеріального та процессуального права.

Вказує, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Стверджує, що суд першої інстанції взагалі не досліджував наявні в матеріалах справи докази та не дав їм належну правову оцінку.

Зазначає, що судом першої інстанції інстанції не доведено факт керування ним транспортним засобом, чи зупинку транспортного засобу, у звязку з порушенням вимог ПДР.

Вважає, що було порушено процедуру проведення медичного огляду.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 26 травня 2025 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, черговий раз подав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи про залучення іншого захисника у справі. Слід зазначити, що ОСОБА_1 неодноразово відкладав розгляд справи, а також заявляв у своїй заяві що хоче залучити для здійснення свого захисту іншого адвоката.

Суддя зауважує, що ОСОБА_1 не вперше звертається до апеляційного суду із заявами у справі про відкладення розгляду справи, що свідчить про те, що він не позбавлений можливості, щоб вчасно звернутися зокрема за правовою допомогою або надати додаткові пояснення чи докази.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності за наявними матеріалами справи.

Що стосується пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції то його слід поновити як пропущений з поважних причин.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив фактичні обставини справи і його висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові суду доказами, яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №207282 від 28.12.2024 року (а.с.1), медичним висновком №710, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зобов`язанням до протоколу, відеоматеріалами.

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та встановленими законом способами, будь які сумніви їх достовірності відсутні.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Наявний в матеріалах справи медичний висновок №710, результат підтверджує, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Суддя, розглядаючи справу, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КупАП.

ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, про що свідчать наявні матеріали провадження, претензій не було.

Враховуючи, що огляд водія ОСОБА_1 за його згодою проводився в медичному закладі, претензій не було, про, що поставив свій підпис, тому порушень під час проведення медичного огляду суддею не встановлено, тому підстав вважати висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння помилковим або невірним немає.

Наведені апелянтом доводи не можуть бути підставою, що особа не керувала транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо скасування постанови Івано-Франківського міського суду від 26.05.2025 року щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки судом не доведено факт керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, суд розцінює їх як ухилення останнього від адміністративної відповідальності.

Щодо наведених апелянтом доводів з приводу того, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 складені з порушеннями вважаю їх безпідставними, та такими, що не спростовують факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам в їх сукупності і виніс законну і обґрунтовану постанову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 26.05.2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 26.05.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП- без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз