Провадження 3/557/624/2025
Справа 557/1406/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Гоща адміністративні матеріали, що надійшли з УПП в Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 липня 2025 року о 10 годині 47 хвилин на 300 км а/д М-06 «Київ-Чоп», в порушення вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», повторно протягом року керував транспортним засобом «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобам, а саме: не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив правопорушення (18 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5257088 за ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`вився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 06 102 778 085 63.

Дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується даними досліджених доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №400044 від 23 липня 2025 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення; письмових пояснень ОСОБА_1 від 23 липня 2025 року; постанови серії ЕНА № 2557088 від 18 липня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн; довідки інспектора ВАП УПП в Рівненській області Романюка В., згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував та за ним не зареєстровані транспортні засоби; відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції.

Сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Протилежного доказам, з`ясованим в судовому засіданні, не встановлено.

Щодо посилання ОСОБА_1 у його письмових поясненнях на дії в стані крайньої необхідності з метою доставки вагітної до лікарні, то суддею такі відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише за наявності наступних обставин (ознак): небезпеку не може бути усунуто іншим шляхом, окрім як заподіянням шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Заподіяна в стані крайньої необхідності шкода повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої не може бути виправдано станом крайньої необхідності. Зокрема, не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від фактичних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинно бути покладено як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

На переконання судді, доводи письмових пояснень про наявність в діях ОСОБА_1 , передбаченої ст. 18 КУпАП обставини, що виключає адміністративну відповідальність, є недоведеними.

Саме по собі лише посилання у письмових поясненнях на необхідність керування ОСОБА_1 , за відсутності іншого водія, за викладених у протоколі обставин без належного підтвердження такої обставини, не може бути розцінено судом, як дії особи у стані крайньої необхідності. Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості викликати невідкладну медичну допомогу.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, вважаю за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу, зважаючи на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №400044 від 23 липня 2025 року, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу марки «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , такий належить ОСОБА_2 .

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, із ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень та підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич