Справа № 504/3756/25
Номер провадження 3/504/1951/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Доброславського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 19.08.2025 року о 16.38 год. за адресою: с. Вапнярка, вул. 3-Лугова, 1 Одеського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся за допомогою електронної повістки, надісланої на номер мобільного телефону, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кулик І.Я. в судовому засіданні заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи це тим, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис, долучений до матеріалів справи є фрагментарним. ОСОБА_1 перебував на вулиці в с. Вапнярка, коли до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився оскільки не перебував за кермом транспортного засобу, в матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу для проведення огляду, в лікарні йому надали випити речовину, яка могла вплинути на результат огляду, в матеріалах справи відсутній відеозапис проведення огляду на стан сп`яніння та свідки такого огляду, в матеріалах справи відсутнє відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже огляд на стан сп`яніння останнього було проведено з порушенням ст.266-1 КУпАП, у зв`язку із чим справа підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши адвокат Кулика І.Я., дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 428137 від 19.08.2025 року, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень щодо викладених в ньому обставин;

-висновком №001928 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного 19.08.2025 року о 16.50 годині, згідно змісту якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-відео записами з ПВР, на яких зафіксовано зупинку працівником поліції транспортного засобу Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та згоду на проходження огляду в медичному закладі, сам огляд проведений в медичному закладі, а також складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ознайомлення останнього із протоколом та його підписання ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи захисника Кулика І.Я. стосовно того, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також, те що в матеріалах справи відсутній відеозапис з фіксацією огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі, судом відхиляються, оскільки, відео записи з ПВР, додані до матеріалів справи містять фіксацію зазначених обставин.

Доводи захисника, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння проводиться відповідно до порядку передбаченого ст. 266-1 КУпАП, є хибними.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у заборонених місцях у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, огляд водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, не залежно від його статусу та місця роботи, оскільки суб`єктом даного правопорушення є саме водій.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , є суб`єктом правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Посилання захисника, щодо відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то вказана обставина не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водій ОСОБА_1 був безпосередньо ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 428137 від 19.08.2055 року, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі. Крім того, факт ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом також підтверджується відомостями відеозапису, який наявний в матеріалах справи.

Щодо зауваження захисника з приводу того, що наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним, суд критично оцінює з огляду на те, що та обставина, що відеозапис події міститься на кількох файлах не є підставою стверджувати, що такий не здійснювався безперервно, з оглянутих файлів вбачається, що відомості про час проведення відеофіксації свідчать про протилежне, оскільки час закінчення попереднього файлу відеозапису та початку наступного перебуває хронологічній послідовності. До того ж встановлено, що на відеозаписі зафіксовано у повному обсязі всі ті обставини, що підлягають обов`язковому з`ясуванню судом, перебувають у логічному взаємозв`язку і послідовності із іншими наявними у справі доказами та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Отже, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Суд, зважаючи на безальтернативність санкції частини 1 статті 130 КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до особи може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів