ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8164/25Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/500/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

за участі:

- особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Ващука Я.С.

- потерпілої ОСОБА_2 ;

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Як визнав суд, ОСОБА_1 07 березня 2025 року о 17 год 40 хв на дорозі М-09 (Тернопіль-Львів-Рава-Руська (на м. Люблін)) 18 км, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , котрий під керуванням водія ОСОБА_2 рухався попереду. В подальшому, водій транспортного засобу «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , не дотримавшись дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого водій транспортного засобу «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , не дотримавшись дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

Зважаючи на те, що на день розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, закінчився суд першої інстанції закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованою та таким що невідповідає фактичним обставинам справи, а також встановленим нормам чинного законодавства України.

ОСОБА_1 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення.

Зокрема, інкриміноване за ст. 124 КУпАП діяння мало місце 07.03.2025 року, а протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№303156 був складений поза межами місячного строку, що є порушенням вимог п.7 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі- Інструкція).

Окрім того, вказує на те, що в матеріалах адміністративного провадження містяться повідомлення про запрошення до управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП гр. ОСОБА_1 для внесення змін в протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №303158. Однак, на думку апелянта, внесення змін чи поправок до вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення неможливо, оскільки цей документ є завершальним після його складання та вручення одній із сторін.

Вказує, що вказані дії призвели до того, що відносно апелянта ОСОБА_1 двічі складено один і той самий протокол про адміністративне правопорушення за одне й те саме діяння, що суперечить принципу non bis in idem, закріплене в Конституції України.

На переконання апелянта, водій автомобіля «Ford Focus» НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , здійснила різке гальмування, чим порушила п. 12.9 г ПДР та створила аварійну ситуацію. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 керуючи «MITSUBISHI OUTLANDER» НОМЕР_1 , був змушений екстрено гальмувати й змінити напрямок руху для уникнення зіткнення. Характер пошкоджень (ліва передня частина авто) підтверджує спробу об`їзду. Таким чином, вважає, що його дії були обґрунтованими та відповідали дорожній ситуації, що виключає порушення безпечної дистанції з його боку.

Вважає, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту»

Водночас зазначає, що долучена до протоколу схема місця дорожньо-транспортної пригоди не відповідає в повній мірі вимогам законодавства, оскільки працівником поліції всупереч вимогам Інструкції на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди графічно не зображено та не зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів; не відображено усіх сталих орієнтирів на ділянці дороги де відбулось зіткнення транспортних засобі; відсутній підпис про ознайомлення із схемою ДТП учасника ДТП ОСОБА_2 .

Зазначає, що недопустимим доказом в адміністративній справі є доказ, отриманий з порушенням закону чи процесуальних норм, що робить його непридатним для використання в суді. А тому, за даних обставин вважає, що суд першої інстанції не мав права давати оцінку схематичному плану до протоколу від 07.03.2025 року складеному працівниками ІТС ІПНП ВП №2 (м. Зборів) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області із суттєвими недоліками та порушеннями.

Вказує, що рапорт працівника поліції, на які вказав суд як на доказ вини, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. А свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, позаяк така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.08.2025 року стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністрованого правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, так як справа розглянута судом без участі останнього та його захисника, який у вказаний день перебував у відпустці за межами Тернопільської області. Про постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії 01.09.2025 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Ващука Я.С., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.08.2025 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід поновити строк на апеляційне оскаржено та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи проводився за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Ващука Я.С.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявні відомості про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення від 21.08.2025 р., проте докази отримання ним такого повідомлення відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.08.2025 р. ОСОБА_1 отримав 01.09.2025 р. (а. с. 86)

Апеляційну скаргу на вказану постанову місцевого суду подано ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 10.09.2025 р., через засоби поштового зв`язку, що вбачається з відмітки на поштовому відправленні. (а.с.88)

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Висновок суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Зокрема, судом першої інстанції належним чином проаналізовано наявні у справі докази, сукупний аналіз яких дав можливість прийти до висновку про порушення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом вимог Правил дорожнього руху України, що перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Про це свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №303158 від 17.04.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а обставини викладені у ньому об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими у справі.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог ст. 254 КУпАП, є таким, що не заслуговує на увагу, оскільки вказаний процесуальний документ складається лише по відношенню до встановленої особи, винної у вчиненні відповідного правопорушення. В даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення було складено 17.04.2025 року, тобто після здійснення перевірки даних та встановлення беззаперечної інформації про вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 ..

Крім того, поряд з іншими наявними в матеріалах справи доказами, факт складення протоколу про адміністративне пізніше ніж у 24 годинний інтервал, визначений ст. 254 КУпАП не тягне за собою скасування рішення, оскільки дана обставина не спростовує вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а саме за відсутністю останнього, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №303158 від 17.04.2025 року ОСОБА_1 було сповіщено про необхідність прибути до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції з метою виконання постанови суду (постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.05.2025 року про повернення адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення) складання відносно нього цього протоколу.

09.05.2025 року за вихідним номером 4904/41/33/01-2025 Департаментом патрульної поліції в Тернопільській області направлено апелянту повідомлення про необхідність прибути 19.05.2025 року о 10:00 для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. (а. с. 76)

Апеляційний суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо порушення принципу non bis in idem у зв`язку із складанням двох протоколів щодо ОСОБА_1 , оскільки протокол про адмінправопорушення від 17.04.2025 р., який був предметом розгляду суду, складено у зв`язку з поверненням судом першої інстанції матеріалів справи на дооформлення, що не суперечить положенням КУпАП, яким регламентовано порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна схема місця ДТП, що мала місце 07.03.2023 року о 17 год. 40 хв. на автодорозі М-09«Тернопіль-Львів-РаваРуська», складена працівниками поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів; транспортні засоби, причетні до ДТП; координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше); таблицями ілюстрацій з фотографіями автомобілів із пошкодженнями

Зі схемою місця ДТП були ознайомлені водії ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчать їх підписи. Своїх пояснень чи зауважень щодо складеної схеми ДТП ними, зокрема ОСОБА_1 , не надано.

Недоліки схеми ДТП, про які зазначає сторона захисту, з урахуванням встановлених обставин пригоди, на переконання апеляційного суду, не впливають на доведеність вини водія ОСОБА_1 у порушенні інкримінованих йому положень ПДР України.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відсутність підпису ОСОБА_2 на схемі місця ДТП, про що зазначає в апеляційній скарзі апелянт, не змінює зафіксованих у схемі відомостей стосовно даних обставин. При цьому апелянт не зазначає в апеляційній скарзі, яким чином це порушило становище водія- учасника ДТП ОСОБА_2 та вплинуло на законність прийнятого судового рішення.

Відомості внесені до схеми ДТП у свою чергу відповідають іншим доказом, долучених до матеріалів справи та досліджених в судовому засіданні, як місцевого, так і апеляційного суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що характер отриманих пошкоджень транспортними засобами «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 , узгоджується з обставинами ДТП, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями учасників ДТП, які вони надали безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, схемою місця ДТП, фототаблицями з місця ДТП, на яких зафіксована обстановка з місця ДТП.

Щодо доводів сторони захисту про те, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд не вправі надавати оцінку правомірності дій іншого учасника ДТП стосовно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався і не був предметом розгляду суду першої інстанції. Таку правову оцінку на предмет наявності чи відсутності в діях учасника ДТП ознак порушень Правил дорожнього руху України може бути надано судом лише за умови розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно такої особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів, не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки, такі твердження спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які об`єктивно підтверджують відомості наведені у протоколі про адмінправопорушення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди і, у своїй сукупності, вказують на наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що рапорт поліцейського є неналежним доказом, апеляційний суд зазначає, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівника про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення, та не є самостійним та беззаперечним доказом винуватості особи.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що оцінка доказів, в тому числі й рапорт поліцейського, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП здійснюється суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому керуючись законом і правосвідомістю. За наведеного, рапорт поліцейського, який не суперечить іншим матеріалам справи та узгоджується з ними, такий правомірно взято до уваги.

Дослідивши вказані вище докази, та надавши їм належну юридичну оцінку, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР, що призвело до пошкодження транспортного засобу ОСОБА_2 , доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.

Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, вважаю, що недотримання ОСОБА_1 вищенаведеної вимоги Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з виникнення ДТП, що й було встановлено судом першої інстанції.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Одночасно апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2025 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя