ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: судді - А.М. Педенко

за участю: прокурора - М.І. Гошовської

особи відносно якої розглядається

адміністративний матеріал - ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з НП України Департаменту внутрішньої безпеки про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ),

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Проведеною перевіркою Київським міським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України встановлено, що колишній інспектор роти № 2 батальйону «ТИТАН» № 1 УПО ФБ в м. Києві ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, не своєчасно, без поважних причин, 29 травня 2025 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу УПО ФБ в м. Києві від 29.09.2022 № 168 о/с, ОСОБА_1 був призначений на посаду інспектора роти № 3 УПО ФБ в м. Києві, з 01.10.2022.

Згідно наказу УПО ФБ в м. Києві від 31.01.2023 № 16 о/с, ОСОБА_1 , у рамках затверджених змін у штатах органів, призначений на посаду інспектора роти «ТИТАН» № 3 управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, з 01.02.2023, а згодом, у зв`язку з реорганізаційно-штатними змінами, останнього наказом УПО ФБ в м. Києві від 31.08.2023 № 163 о/с, з 01.09.2023 призначено інспектором роти № 2 батальйону «ТИТАН» № 1 управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві.

10 січня 2024 року, наказом УПО ФБ в м. Києві від 10.01.2024 № 5 о/с, ОСОБА_1 , на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, було звільнено зі служби.

ОСОБА_1 під час несення служби був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується «ПОВІДОМЛЕННЯМ про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», підписаним останнім - 06.03.2017.

Також, у день звільнення - 10.01.2024, ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис з «ПОВІДОМЛЕННЯМ» про загальні вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що стосуються осіб, які припиняють діяльність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У порядку ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», капітан поліції ОСОБА_1 , 07.11.2015, склав присягу на вірність Українському народові.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «з», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», інспектор роти № 2 батальйону «ТИТАН» № 1 УПО ФБ в м. Києві ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, має в обов`язковому, визначеному законом порядку подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно, до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, пп. «а», «в»-«г» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Декларація при звільненні не подається у таких випадках:

- особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді;

- особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону або статусу юридичної особи публічного права не вважається припиненням діяльності та не зобов`язує особу подавати декларацію будь-якого виду.

Водночас в абз. 1 п. 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 539/21 від 20.08.2021 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1303/36925 від 06.10.2021, визначено, що припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, останній день виконання суб`єктом декларування зазначених функцій.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Процедуру заповнення та подання декларацій, передбаченою статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), визначено Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609 та аналогічного за змістом наказу НАЗК № 252/23 від 08.11.2023 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1965/41021 від 13.11.2023.

Відповідно до Порядку, декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Згідно Поряду, суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Згідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.03.2017 року № 93-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до Реєстру.

Декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2024 - 10.01.2024), подана ОСОБА_1 0 08 годині 04 хвилині 29 травня 2025 року (яка є у відкритому публічному доступі на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції https://public.nazk.gov.ua/documents/0f30066a-f212-48dc-952e-cfc1bc85fe30), тоді, коли повинен був подати вказану декларацію до 23 години 59 хвилини 09 лютого 2024 року включно, тобто вказана декларація подана несвоєчасно.

З приводу несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 у своїх поясненнях, не навів жодної обставини, що могла б стати перешкодою у виконанні ним вимог фінансового контролю, передбачених антикорупційним законодавством у відведений для цього термін.

Так, ОСОБА_1 , серед причин, які стали йому на заваді в поданні декларації, вказує на те, що не згоден з сумою остаточного розрахунку - 59 966 грн. Однак, дане питання не відноситься до сфери антикорупційного законодавства, а має вирішуватися в окремому порядку в рамках трудових спорів.

Також, зазначивши у поясненні суму розрахунку, ОСОБА_1 своїми же словами підтверджує, що володів необхідною інформацією для заповнення декларації при звільненні, яка й була відображена ним у декларації при звільненні від 29.05.2025.

Будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є обізнаним щодо обов`язку, порядку, строку подачі щорічної декларації, що підтверджується успішним виконанням ним вимог фінансового контролю в минулі роки та зобов`язаний був вжити всіх заходів для своєчасного подання декларації.

Однак, не назвавши жодної вчиненої дії, направленої на вчасне подання декларації, тези про неналежне інформування зі сторони керівництва УПО ФБ в м. Києві, а також не вірної, на його думку, нарахованої суми остаточного розрахунку, слід розцінювати як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне та додатковим підтвердженням умисного вчинення порушення.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» адресованого Головам апеляційних судів областей, м. Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

З огляду на вищезазначене, доходимо висновку, що ОСОБА_1 не мав поважної причини, які б унеможливлювали його вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння (дія або бездіяльність).

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є необхідними та достатніми підставами для застосування статті 22 КУпАП.

Працівниками Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не встановлено поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні, за період неохоплений раніше поданими деклараціям з 01.01.2024 до 10.01.2024.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 29.05.2025, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільнені), за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В своїх поясненнях до протоколу №79/2025 від 22.07.2025 року ОСОБА_1 зазначив наступне: працював інспектором роти №2 батальйону «Титан» №1 УПОФБ в м. Києві, звільнений 10.01.2024 року. Кожен рік подавав своєчасно декларацію про доходи та майно. При звільнені йому було виплачено, а саме суму у розмірі 59966 грн. Так як у мене за роки служби з 2017 по 2024 рік було 158 діб (сто п`ятдесят вісім) не використаної відпустки. Він звернувся до головного бухгалтера ВФЗБО ОСОБА_2 , щоб дали пояснення у письмовій формі на якій підставі мені виплатили не 158 000 грн., так як потрібно, а виплатили 59966 грн. За кожну добу не використаної відпустки полягає сума, а саме 1000 (одна тисяча) гри. На що я отримав відповідь в усній формі від ОСОБА_3 звернутися до керівника УПОФБ в м. Києві полковника поліції ОСОБА_4 Зайшовши в кабінет до ОСОБА_4 , він запитав чому в нього не та сума, яку він справедливо згідно закону «Про національну поліцію» не будучи у відпустці повинен отримати, а саме кошти у розмірі 158 000 грн. На що керівник ОСОБА_4 в не цензурній формі почав кричати, і вигнали його зі свого кабінету. Він знову звернувся до головного бухгалтера ОСОБА_2 , щоб вона в письмовій формі дала мені виписку про виплату, а саме з 01.01.2024 по 10.01.2024 р.р., на що вона сказала, що нічого не дасть, чекайте кошти прийдуть та інформація. Звертався також у відділ кадрів, щоб вони йому у письмовій формі роздрукували виписку про заробітню плату. Але з жодних керівників йому цього не зробили та не сповістили, що потрібно робити дві декларації при звільнені. Він довго чекав на відповідь та надав ті цифри, які йому виплатили не в повному обсязі, а саме суму 59966 грн. 3 часом він на відділення «Укрпошти» отримав повідомлення від Національного агентства з питань запобігання корупції. Прочитавши лист, він зателефонував на гарячу лінію, йому інспектор чітко усе відповів, що потрібно ще подати одну декларацію при звільнені, що він і зробив. А його керівництво та головний бухгалтер ігнорували його і не розповіли так як це потрібно зробити. Ксерокопію обхідного листа, де вказано 158 діб за не використану відпустку додав.

Проведеною перевіркою Київським міським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України встановлено, що колишній інспектор роти № 2 батальйону «ТИТАН» № 1 УПО ФБ в м. Києві ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, не своєчасно, без поважних причин, 07 травня 2025 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення), чим порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу УПО ФБ в м. Києві від 29.09.2022 № 168 о/с, ОСОБА_1 був призначений на посаду інспектора роти № 3 УПО ФБ в м. Києві, з 01.10.2022.

Згідно наказу УПО ФБ в м. Києві від 31.01.2023 № 16 o/с, ОСОБА_1 , у рамках затверджених змін у штатах органів, призначений на посаду інспектора роти «ТИТАН» № 3 управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, з 01.02.2023, а згодом, у зв`язку з реорганізаційно-штатними змінами, останнього наказом УПО ФБ в м. Києві від 31.08.2023 № 163 о/с, з 01.09.2023 призначено інспектором роти № 2 батальйону «ТИТАН» № 1 управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві.

10 січня 2024 року, наказом УПО ФБ в м. Києві від 10.01.2024 № 5 о/с, ОСОБА_1 , на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, було звільнено зі служби.

ОСОБА_1 під час несення служби був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується «ПОВІДОМЛЕННЯМ про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», підписаним останнім - 06.03.2017.

Також, у день звільнення - 10.01.2024, ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис з «ПОВІДОМЛЕННЯМ» про загальні вимоги ст. 45. Закону України «Про запобігання корупції», що стосуються осіб, які припиняють діяльність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію». поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У порядку ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», капітан поліції ОСОБА_1 , 07.11.2015, склав присягу на вірність Українському народові.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «з», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», інспектор роти № 2 батальйону «ТИТАН» № 1 УПО ФБ в м. Києві ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, має в обов`язковому, визначеному законом порядку подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-" " пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях: Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Процедуру заповнення та подання декларацій, передбаченою статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), визначено Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609 та аналогічного за змістом наказу НАЗК № 252/23 від 08.11.2023 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1965/41021 від 13.11.2023.

Відповідно до Порядку, декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті У Реєстрі. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Згідно Поряду, суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про запобігання корупції" Національне агентства з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до положень п. п. 7-1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства віднесено здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій.

Згідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.03.2017 року № 93-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до Реєстру.

Щорічна декларація (після звільнення) за 2024 рік, подана Бевзем 18 годині 25 хвилині 07 травня 2025 року (яка є у відкритому публічному доступі на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції https://public.nazk.gov.ua/documents/ca345c19-386d-45al-9cfd-1be6d8fb36bf), тоді, коли повинен був подати вказану декларацію до 01 квітня 2025 року тобто вказана декларація подана несвоєчасно.

З приводу несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 у своїх поясненнях, не навів жодної обставини, що могла б стати перешкодою у виконанні ним вимог фінансового контролю, передбачених антикорупційним законодавством у відведений для цього термін. Так. ОСОБА_1 , серед причин, які стали йому на заваді в поданні декларації, вказує на те, що не згоден з сумою остаточного розрахунку 59 966 грн. Однак, дане питання не відноситься до сфери антикорупційного законодавства, а має вирішуватися в окремому порядку в рамках трудових спорів.

Будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є обізнаним щодо обов`язку, порядку, строку подачі щорічної декларації, що підтверджується успішним виконанням ним вимог фінансового контролю в минулі роки та зобов`язаний був вжити всіх заходів для своєчасного подання декларації.

Однак, не назвавши жодної вчиненої дії, направленої на вчасне подання декларації, тези про неналежне інформування зі сторони керівництва УПО ФБ в м. Києві, а також не вірної, на його думку, нарахованої суми остаточного розрахунку, слід розцінювати як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне та додатковим підтвердженням умисного вчинення порушення.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» адресованого Головам апеляційних судів областей, м. Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

З огляду на вищезазначене, доходимо висновку, що ОСОБА_1 не мав поважної причини, які б унеможливлювали його вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення).

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди е діяння (дія або бездіяльність).

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є необхідними та достатніми підставами для застосування статті 22 КУпАП.

Працівниками Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не встановлено поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення).

Таким чином, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, а саме 07.05.2025 о 18 год. 25 хв., без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В своїх поясненнях до протоколу №80/2025 від 22.07.2025 року ОСОБА_1 зазначив наступне: працював інспектором роти №2 батальйону «Титан» №1 УПОФБ в м. Києві, звільнений 10.01.2024 року. Кожен рік подавав своєчасно декларацію про доходи та майно. При звільнені йому було виплачено, а саме суму у розмірі 59966 грн. Так як у мене за роки служби з 2017 по 2024 рік було 158 діб (сто п`ятдесят вісім) не використаної відпустки. Він звернувся до головного бухгалтера ВФЗБО ОСОБА_2 , щоб дали пояснення у письмовій формі на якій підставі мені виплатили не 158 000 грн., так як потрібно, а виплатили 59966 грн. За кожну добу не використаної відпустки полягає сума, а саме 1000 (одна тисяча) гри. На що я отримав відповідь в усній формі від ОСОБА_3 звернутися до керівника УПОФБ в м. Києві полковника поліції ОСОБА_4 Зайшовши в кабінет до ОСОБА_4 , він запитав чому в нього не та сума, яку він справедливо згідно закону «Про національну поліцію» не будучи у відпустці повинен отримати, а саме кошти у розмірі 158 000 грн. На що керівник ОСОБА_4 в не цензурній формі почав кричати, і вигнали його зі свого кабінету. Він знову звернувся до головного бухгалтера ОСОБА_2 , щоб вона в письмовій формі дала мені виписку про виплату, а саме з 01.01.2024 по 10.01.2024 р.р., на що вона сказала, що нічого не дасть, чекайте кошти прийдуть та інформація. Звертався також у відділ кадрів, щоб вони йому у письмовій формі роздрукували виписку про заробітню плату. Але з жодних керівників йому цього не зробили та не сповістили, що потрібно робити дві декларації при звільнені. Він довго чекав на відповідь та надав ті цифри, які йому виплатили не в повному обсязі, а саме суму 59966 грн. 3 часом він на відділення «Укрпошти» отримав повідомлення від Національного агентства з питань запобігання корупції. Прочитавши лист, він зателефонував на гарячу лінію, йому інспектор чітко усе відповів, що потрібно ще подати одну декларацію при звільнені, що він і зробив. А його керівництво та головний бухгалтер ігнорували його і не розповіли так як це потрібно зробити. Ксерокопію обхідного листа, де вказано 158 діб за не використану відпустку додав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1

ст. 172-6 КУпАП правопорушенні не визнав. Пояснив, що при звільнені йому було виплачено, а саме суму у розмірі 59966 грн. Так як у мене за роки служби з 2017 по 2024 рік було 158 діб (сто п`ятдесят вісім) не використаної відпустки. Він звернувся до головного бухгалтера, щоб дали пояснення у письмовій формі на якій підставі йому виплатили не 158 000 грн., так як потрібно, а виплатили 59966 грн. Сказали звернутися до керівника. Керівник сказав, що треба йти до головного бухгалтера. Пропустив подачу декларації, через проблеми, які виникли під час звільнення та народження дитини. Вказав, що вносити потрібно лише машину та заробітню плату, начебто час є, але в той же час його і немає.

Прокурор складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вважає таким, який відповідає вимогам законодавства, а тому просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Також, прокурор надав висновок, у якому зазначив наступне: за результатами судового розгляду адміністративного протоколу №80 від 22.07.2025, пов`язаних із корупцією (ч. 1 ст. 172-6 КУпАП), вважає, що винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення інкримінованих адміністративних правопорушень доведено та підтверджено наявність в діях складу вищезазначеного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як суб`єкт декларування, несвоєчасно, без поважних причин, 07 травня 2025 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік (після звільнення), чим порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст. 172-6 КУПАП.

Відповідно до наказу УПО ФБ в м. Києві від 29.09.2022 №168 о/с, ОСОБА_1 був призначений на посаду інспектора роти № 3 УПО ФБ в м. Києві, з 01.10.2022.

Згідно наказу УПО ФБ в м. Києві від 31.01.2023 № 16 о/с, ОСОБА_1 , у рамках затверджених змін у штатах органів, призначений на посаду інспектора роти «ТИТАН» №3 управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, з 01.02.2023. а згодом, у зв`язку з реорганізаційно-штатними змінами, останнього наказом УПО ФБ в м. Києві від 31.08.2023 №163 о/с, з 01.09.2023 призначено інспектором роти №2 батальйону «ТИТАН» №1 управління поліції охорони фізичної безпеки в м. Києві.

10 січня 2024 року, наказом УПО ФБ в м. Києві від 10.01.2024 № 5 о/с, ОСОБА_1 , на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби було звільнено зі служби.

ОСОБА_1 під час несення служби був ознайомлений вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується «ПОВІДОМЛЕННЯМ» про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», підписаним останнім - 06.03.2017.

Також, у день звільнення - 10.01.2024, ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис з «ПОВІДОМЛЕННЯМ» про загальні вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що стосуються осіб, які припиняють діяльність.

Відповідно до п.п. «з», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», інспектор роти № 2 батальйону «ТИТАН» № 1 УПО ФБ в м. Києві ОСОБА_1 , є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, пп. «а», «в»-«г» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подають в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (щороку), у період з 00 годин 00хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Щорічна декларація (після звільнення) за 2024 рік, подана ОСОБА_1 0 18 годині 25 хвилин 07 травня 2025 року, тоді, коли він мав подати вказану декларацію до 01 квітня 2025 року, тобто вказана декларація подана несвоєчасно.

З приводу несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 у своїх поясненнях, не навів жодної обставини, що могла б стати перешкодою у виконанні ним вимог фінансового контролю, передбачених антикорупційним законодавством у відведений для нього термін.

Будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є обізнаним щодо обов`язку, порядку, строку подачі щорічної декларації, що підтверджується успішним виконанням ним вимог фінансового контролю в минулі роки та зобов`язаний був вжити всіх заходів для своєчасного подання декларації.

Датою та часом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата та час фактичного подання електронної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - 07.05.2025 року, 18:25 год.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів, а тому таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення відповідно до положень ст. 33 КУпАП слід враховувати характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника.

Обставини, що пом`якшують чи посилюють відповідальність - не встановлено.

Протокол про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, стосовно ОСОБА_1 складено 22.07.2025.

Отже, з урахуванням вимог статті 38 КУпАП, щодо шестимісячного строку адміністративні з дня виявлення та частини 3 статті 8 КУпАП (провадження в справах про правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративні правопорушення) станом на 03.09.2025 не сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений статтею 38 КУпАП.

Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_1 являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, а саме 07.05.2025 о 18 год. 25 хв., без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - визнати винним, накласти стягнення за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 100 н.м.д.г. - 1 700 грн.

Заслухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна а бо необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення №79/2025 від 22.07.2025 року та №80/2025 від 22.07.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , витягами з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, рапортами, наказами, довідками, висновком прокурора.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою, яка за 2024 рік не подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), мав зобов`язання подати відповідну декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті не пізніше 31 січня 2025 року.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, 10.01.2024 року припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 07.05.2025 о 18:25 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

За частиною 1 статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Аналізуючи пояснення правопорушника та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто не своєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік без поважних причин.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, виходячи з вимог ст. ст. 172-6 ч. 1, 33 КУпАП, піддати ОСОБА_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 9, 33, 40-1, 172-6 ч. 1, 251 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., який необхідно сплатити за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/21081100,

Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783,

Номер рахунку (IBAN): UA0026010,

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),

Код класифікації доходів бюджету: 21081100,

Призначення платежу: адміністративний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити за реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783;

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО) 899998 ;

Рахунок отримувача - UA0026001;

Код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: А.М. Педенко