МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/779/25
Провадження № 3/210/426/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 вересня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не відоме, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Скотар Р.Є. 11 лютого 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234613 від 30 січня 2025 року, 30.01.2025 о 22.30 год. в м. Кривий Ріг, проспект Університетський 46В водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 22.30 год. керував транспортним засобом Honda Steed днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на бодікамери 475136, 475133. Зафіксовано на бодікамери 475136, 475133, 475606, 475679. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сагайдак Д.С. надав клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, подане клопотання підтримав, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до письмових пояснень, ОСОБА_1 зазначив, що 30.01.2025 року приблизно о 21:00 годині припаркував свій мотоцикл, який був в несправному стані біля магазину «АТБ» та пішов додому. Після чого, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_1 підійшовши до магазину «АТБ» побачив біля свого мотоциклу працівників патрульної поліції і вирішив з`ясувати у чому справа. Працівникам поліції ОСОБА_1 повідомив, що мотоцикл належить йому, проте вони висловили сумнів та вимагали надати письмові пояснення.

Захисник у судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_1 письмові пояснення писав під диктовку поліцейського, не був попереджений про ст.. 63 Конституції України, та не розуміючи наслідків і будучи юридично необізнаним, зазначив в поясненнях, що керував мотоциклом о 22:30 годині, як того вимагав поліцейський. Після написання письмових пояснень, поліцейський одразу почав перелічувати ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та пропонувати пройти огляд на визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння, зазначав поліцейським, що вони спровокували його на написання потрібних їм пояснень, проте, працівники поліції, не зважаючи на відсутність доказів керування мотоциклом о 22:30 годині, склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані до справи докази, клопотання про закриття провадження у справі, вислухавши пояснення захисника, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він охоплює: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону. За відсутності хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також, суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З відеозапису, переглянутого в судовому засіданні, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що рух мотоцикла Honda Steed днз НОМЕР_1 не зафіксовано, зупинка даного транспортного засобу працівниками поліції на відеозаписі не зафіксована, докази того, що ОСОБА_1 30.01.2025 року о 22.30 год. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні. Відеозапис події також не містить інформації, яка свідчила б про те, що мотоцикл стояв з увімкненим двигуном. На відеозаписах ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування мотоциклом.

Досліджений відеозапис «clip-1», «clip-3» (час починаючи з 22:56 год.), розпочинається зі спілкування патрульного поліцейського з ОСОБА_1 стосовно припаркованого біля магазину «АТБ» мотоциклу Honda Steed днз НОМЕР_1 . Патрульний поліцейський зазначає ОСОБА_1 , що він не є водієм мотоциклу, оскільки водій керував у шоломі, і просили ОСОБА_1 не заважати їм працювати і порадили йому йти додому. Надалі поліцейський зазначає, що мотоцикл припарковано в невідведеному для паркування місці і що його треба відкотити, на що ОСОБА_1 зазначає, що техпаспорт від мотоцикла у нього і він може його відкотити, проте поліцейський заперечував, оскільки ОСОБА_1 не є власником мотоциклу за даними технічного паспорта.

Надалі патрульний поліцейський зазначає ОСОБА_1 , що для запобігання в подальшому заяви власника про викрадення мотоциклу, ОСОБА_1 необхідно надати письмові пояснення, на що ОСОБА_1 погоджується і зі слів поліцейського складає письмові пояснення, згідно з якими припаркував мотоцикл біля магазина «АТБ».

Суд не бере до уваги файл з відеозаписом «clip-0», який зроблений шляхом зйомки монітору на якому відтворюється відеозапис з камери відеоспостереження,оскільки з відповідного відеозапису неможливо ідентифікувати ані мотоцикл який рухався, ані державний номерний знак, ані водія автомобіля,тому відповідний відеозапис є недостовірним доказом.

З дослідженних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування мотоциклом о 22.30 годині, зазначав, що значно раніше припаркував мотоцикл біля магазину «АТБ», після чого пішов додому, і вжив склянку пива.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду. Частиною 1 ст. 130 КУпАП не передбачено відповідальність особи за вживання алкоголю після керування транспортним засобом, який не було зупинено працівниками поліції.

Однією з умов для притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведення факту керування транспортним засобом під час сп`яніння.

Суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 надані працівникам поліції і долучені до матеріалів справи, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції перед відібранням пояснень у ОСОБА_1 не роз`яснили ст.. 63 Конституції України, а саме, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснень щодо себе. Крім того, суд звертає увагу, що текст пояснень ОСОБА_1 викладено під диктовку інспектора поліції, який складав протокол, тому відповідні пояснення є недопустимим доказом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів руху транспортного засобу, керування ОСОБА_1 30.01.2025 року о 22.30 год. транспортним засобом Honda Steed днз НОМЕР_1 , зупинення транспортного засобу працівниками поліції, оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Суд звертає увагу, що розбіжність у часі щодо керування мотоциклом, який зазначено у протоколі (22:30 год) та відеозаписом, на якому ОСОБА_1 підійшов до працівників поліції (22:55 год), становить 25 хвилин, тому враховуючи, що транспортний засіб працівниками поліції зупинено не було, і вони прибули за викликом до припаркованого у невстановлений час мотоцикла, водій якого був відсутній, у зв`язку з чим судом не встановлено факт керування ОСОБА_2 у стані сп`яніння транспортним засобом о 22:30 годині 30.01.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 ..

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування засобом 30.01.2025 року о 22.30 год. ОСОБА_1 транспортним засобом, транспортний засіб працівниками поліції не зупинявся, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР від 30.01.2025 року.

Проте, у направленні для проходження огляду на стан сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп?яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп?яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу, що в направленні зазначено, що поліцейський «доставив особу на огляд у заклад охорони здоров`я», що не відповідає дійсності, та суперечить іншим матеріалам справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського, який не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення ОСОБА_1 від керування мотоциклом відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування мотоциклом, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 ..

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 ..

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. Є. Скотар