КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/8032/25-п Головуючий у суді І інстанції Юшков М.М.
Провадження № 33/824/3819/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Козаченко Юлії Сергіївни, прокурора Офісу генерального прокурора Шкурпела Руслана Владиславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Івасина Олександра Романовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, а також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, 06 червня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Івасин О.Р. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у висновку НАЗК від 16 січня 2025 року в пункті 1 чітко зазначено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, проте протокол № 231 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією складено лише 13 лютого 2025 року.

Уповноважена посадова особа Національної поліції України мала скласти протокол протягом 24 годин з моменту встановлення особи, яка на її думку вчинила правопорушення, тому такий протокол складений з порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Судом першої інстанції взято до відома оцінку, яка проводилася НАЗК у 2025 році, а не станом на дату, коли було допущено порушення, про яке зазначає уповноважена особа.

Зауважують, що відомості характеристик об`єктів, які містяться в Довідках оціночної вартості є помилковими. Відомості щодо характеристик будинку, які містяться в довідці не відповідають дійсності. Рік введення в експлуатацію будинку не відповідає дійсності, оскільки був зведений задовго до 2012 року.

НАЗК не врахував постанову Верховного суду у справі № 640/11909/19 від 21 жовтня 2021 року, відповідно якої за загальним правилом інформація про вартість відповідного майна повинна вказуватись на дату набуття права власності на нього (як зазначено в документі, на підставі якого було набуто право власності) у грошовій одиниці України або на дату набуття майна у володіння чи користування, якщо не йдеться про власність. При цьому вартість об`єктів декларування, що перебувають у володінні чи користуванні суб`єкта декларування або члена його сім`ї, зазначається у випадку, якщо вона відома суб`єкту декларування або повинна була стати відомою внаслідок вчинення відповідного правочину.

Крім того, звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Зазначають, що ТОВ «ОЦІНОЧНИЙ ЦЕНТР ПРОФ-СТАР», що має сертифікат СОД № 19/2024 від 12 січня 2024 року, виданий Фондом державного майна, а саме: оцінювачем, Замуліною Н.А. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювачки МФ № 8719 від 16 лютого 2013 року), було проведено оціночну вартість щодо всіх об`єктів станом на 31 березня 2024 року:

1. Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки щодо земельної ділянки, площею 0,3161 га (з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; кадастровий номер :01:031:0006 ринкова вартість складає: 32 000,00 грн.

2. Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки щодо земельної ділянки, площею 0,2433 га (з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; кадастровий номер :01:031:0004 ринкова вартість складає: 5 000,00 грн.

3. Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки щодо земельної ділянки, площею 5,6165 га (з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства), яка знаходиться за адресою: Київська область, Сквирський район, Шапіївська сільська рада, кадастровий номер :04:013:0015 ринкова вартість складає: 76 000,00 грн.

Земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 1/2, а тому вартість земельної ділянки ОСОБА_1 складає 38 000,00 грн.

4. Відповідно до Звіту про оцінку майна (об`єкт оцінки: Гаражний бокс ряд 1, загальною площею 34,70 кв.м, що знаходиться за адресою - м. Київ, «Автолюбитель» гаражно-будівельний кооператив, гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: вулиця Новопольова 67а) ринкова вартість складає: 32 000,00 грн.

5. Відповідно до Звіту про оцінку майна (Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 62,80 кв.м., житловою площею 20,90 кв.м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 ) ринкова вартість складає: 122 000,00 грн.

Отже, в матеріалах справи містяться довідки про оцінку майну, які не встановлюють повноту та реальність вартості майна.

Відповідно до оцінки, яка додається до цього пояснення, визначає вартість на останню дату подання декларації за 2023 рік, тобто станом на 31 березня 2024 року, вартість майна, яка не була зазначена в декларації та складає 229 000,00 грн, що станом на дату подання декларації не перевищу 100 прожиткових мінімумів, який складає 2 684,00 грн., тобто не перевищує поріг вартості майна, при якому наступає адміністративна відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Звертають увагу, що НАЗК розпочало перевірку ОСОБА_1 ще 15 листопада 2024 року, а в листі від 27 листопада 2024 року вже чітко зазначає про те, що саме ОСОБА_1 допустила порушення при поданні декларації.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та ча. 3-6 ст. 164-14, ст. ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, момент виявлення є момент, коли НАЗК розпочало свою перевірку, в довідці НАЗК фігурує дата початку перевірки 15 листопада 2024 року, що вказує на те, що моментом виявлення є саме 15 листопада 2024 року, а отже на момент розгляду справи закінчився шестимісячний строк, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22 вересня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Козаченко Ю.С. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор Офісу генерального прокурора Шкурпело Р.В.в судовому засіданні просив відхилити апеляційну скаргу.

Наголошував на тому, що вартість майна, яке не було задекларовано ОСОБА_1 визначено в обґрунтованому висновку НАЗК, отже спростовувати цю вартість ОСОБА_1 мала шляхом оскарження цього висновку в порядку адміністративного судочинства, а не при розгляді даної справи.

Заслухавши пояснення сторони захисту та прокурора, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного економіста відділу касових операцій та роботи з готівкою управління нумізматичної продукції та касових операцій Департаменту грошового обігу Національного банку України, будучи службовою особою Національного банку України та відповідно до підпункту «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, зокрема відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 12 розділу II Порядку проведення контролю щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 553/21 від 31серпня 2021 року (далі - Порядок) з метою проведення вторинного контролю уповноважена особа може направити відповідному суб`єкту декларування запит про надання копій документів, що підтверджують достовірність зазначених у декларації відомостей, із пропозицією надати письмові пояснення відповідно до Закону. Такий запит направляється суб`єкту декларування за допомогою програмних засобів Реєстру або електронного чи поштовою зв`язку.

Суб`єкт декларування не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання відповідного запиту Національного агентства зобов`язаний надати або надіслати за допомогою програмних засобів Реєстру, поштового чи електронного зв`язку копії запитуваних документів (за їх наявності), а також має право надати або надіслати в такий самий спосіб письмові пояснення з питань, зазначених у запиті.

Надані суб`єктом декларування у передбачені цим пунктом строки письмові пояснення, копії підтвердних документів є обов`язковими для розгляду Національним агентством під час проведення вторинного контролю.

У разі ненадання суб`єктом декларування письмових пояснень, копій підтвердних документі в Національне агентство проводить вторинний контроль на підставі наявних відомостей.

НАЗК надсилало на адресу ОСОБА_1 запит, в якому вимагало падати копії підтвердних документів щодо права власності на об`єкти нерухомості із зазначенням загальної площі, реєстраційного номеру, вартості на дату набуття права або за останньою грошовою оцінкою (за наявності), (а.с.73-75 т. 1).

ОСОБА_1 надала пояснення НАЗК, що вказані у запиті об`єкти нею успадковані. Лист-відповідь ОСОБА_1 не містить додатків до нього, проте в матеріалах справи наявні копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.76-80).

Проте інформації про вартість цих об`єктів на дату набуття або про останню грошову оцінку цього майна ОСОБА_1 , НАЗК не надала.

Відповідно до п. 5 розділу III Порядку у разі виявлення за результатами проведення контролю ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції інших органів, уповноважена особа, яка проводила вторинний контроль, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження акту, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у двох примірниках.

Обґрунтований висновок повинен містити таку інформацію:

- підстави для проведення контролю;

- дату початку та завершення строку проведення вторинного контролю;

- відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився);

- виявлені порушення, обґрунтування відповідних висновків, у тому числі посилання на матеріали, які стали підставою для висновку, та врахування пояснень суб`єкта декларування (у разі їх надання);

- висновок за результатами контролю.

Обґрунтований висновок одразу після підписання уповноваженою особою передається на погодження керівнику, який погодив акт, або особі, на яку покладено виконання його обов`язків.

Обґрунтований висновок погоджується в строк не пізніше 3 робочих днів з наступного робочого дня за днем його підписання уповноваженою особою.

Після погодження обґрунтованого висновку його затверджує Голова Національного агентства або заступник Голови Національного агентства.

Затверджений обґрунтований висновок разом із відповідними матеріалами надсилається відповідним спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.

Відповідно до Обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією Національним агентством було виявлено, що ОСОБА_1 подала завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 581 326,27 грн до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим не дотрималась вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Зокрема суб`єкт декларування не зазначив відомостей про:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:031:0006 загальною площею 3161 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 020, що належить на праві власності згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:031:0004 загальною площею 2433 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 020, що належить на праві власності згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- земельну ділянку з кадастровим номером :04:013:0015 загальною площею 56 165 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 240, що належить на праві спільної часткової власності (1/2 частки) згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- гаражний бокс ряд № НОМЕР_2 , загальною площею 34,7 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, що належить на праві власності згідно відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- житловий будинок, загальною площею 62,8 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, що належить на праві власності згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі вказаного висновку був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 07 лютого 2024 року о 13:07 год подала завідомо недостовірні відомості до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, а саме на суму 581 326,27 грн, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 225 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218- 221 цього Кодексу, протоколи мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції за ст. 172-4 - 172-9 КУпАП..

Отже протокол на ОСОБА_1 був складений начальником 6-го відділу управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Геращенко В.С.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Отже саме Геращенко В.С. мав зібрати докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення були додані докази, які надійшли на адресу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від НАЗК, а саме обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП з додатками на 69 аркушах.

Відповідно до наданих доказів вартість об`єктів нерухомості, які не були зазначені ОСОБА_1 в декларації визначена НАЗК на підставі довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості сформованих НАЗК 14 січня 2025 року в Єдиній базі даних звітів про оцінку Фонду держмайна України.

Згідно із підпунктом «а» п. 2 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правовику, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості, серед інших, включають вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування.

Отже, Законом передбачено, що вартість майна повинна бути актуальна саме на дату набуття права власності та відповідати правовстановлюючим документам.

ОСОБА_1 не задекларувала успадковане майно право власності на яке вона набула у грудні 2021 року. Оскільки декларацію за 2021 рік ОСОБА_1 мала подати до 31 березня 2023 року, НАЗК мала встановити вартість майна для визначення порогового значення суми, за якої наступає адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, саме на час подання декларації. Проте НАЗК оцінило майно станом на січень 2025 року.

Крім того, оцінюючи додані до протоколу докази, а саме Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до п. 7 Розділу III Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом фонду державного майна України 17 травня 2018 року № 658, якщо особа не погоджується з результатами автоматичного визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, вона має право звернутися до суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) з метою визначення ринкової вартості такого об`єкта та обрати суб`єкта оціночної діяльності шляхом використання Державного реєстру оцінювачів та суб`єкта оціночної діяльності або Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Оціночний центр Проф-Стар» та замовила звіт про оцінку майна, зазначеного в декларації.

Відповідно до Звітів про експертну грошову оцінку (майна):

- земельної ділянки, площею 0,3161 га (з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; кадастровий номер :01:031:0006 ринкова вартість складає: 32 000,00 грн.

- земельної ділянки, площею 0,2433 га (з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; кадастровий номер :01:031:0004 ринкова вартість складає: 5 000,00 грн.

- земельної ділянки, площею 5,6165 га (з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства), яка знаходиться за адресою: Київська область, Сквирський район, Шапіївська сільська рада, кадастровий номер :04:013:0015 ринкова вартість складає: 76 000,00 грн. Земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 1/2, а тому вартість земельної ділянки ОСОБА_1 складає 38 000,00 грн.

- гаражний бокс ряд 1, загальною площею 34,70 кв.м, що знаходиться за адресою - м. Київ, «Автолюбитель» гаражно-будівельний кооператив, гараж НОМЕР_1 , адреса ГК: вулиця Новопольова 67а) ринкова вартість складає: 32 000,00 грн.

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 62,80 кв.м., житловою площею 20,90 кв.м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 ) ринкова вартість складає: 122 000,00 грн.

Отже відповідно до звітів про оцінку ринкова вартість станом на 31 березня 2024 року загальна вартість майна, яке не було зазначено в декларації складає 229 000,00 грн, що станом на дату подання декларації не перевищує 100 прожиткових мінімумів, який складає 2684,00 грн, тобто не перевищує поріг вартості майна, при якому наступає адміністративна відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Вказані звіти прокурор не ставив під сумнів, а отже суд визнає їх належними і допустимими доказами.

Щодо доводів прокурора про те, що неправильність оцінки майна ОСОБА_1 мала оскаржувати шляхом оскарження обґрунтованого висновку НАЗК в порядку адміністративного судочинства, то вони є помилковими.

Виходячи з неодноразово висловленої касаційним судом правової позиції, предметом спору в адміністративній справі може бути лише рішення суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАСУ, тобто таке, що зумовлює виникнення прав і обов`язків для позивача. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити у більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується як тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на викладене, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №803/3/18 від 30 січня 2019 року).

Сам по собі обґрунтованій висновок НАЗК є по своїй суті формою акту перевірки, який складається за наслідками здійснених заходів контролюючими органами. Щодо можливості оскарження таких актів також неодноразово висловлювалася правова позиція судами різного рівня про неможливість їх оскарження у зв`язку з тим, що вони не породжують правових наслідків для осіб, які перевіряються, є тільки документами-носіями доказової інформації про виявлені порушення.

За наслідками виявлених у ході повної перевірки декларації порушень суб`єкт декларування підлягає, в залежності від виду та наслідків цих порушень, дисциплінарній, адміністративній чи кримінальній відповідальності і в межах відповідного провадження про притягнення до відповідальності може спростовувати відповідні висновки НАЗК.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Івасина О.Р. підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Івасина Олександра Романовичазадовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб