СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
провадження 3/201/3535/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Антонюк О.А., за участю секретаря судового засідання Могиліної Д.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшов протокол № 135 від 15 вересня 2025 року про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 притягнутого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

16 вересня 2025 року за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказаний протокол передано на розгляд судді Антонюку О.А..

Оперуповноваженим відділу протидії корупції Дніпропетровського управління ДВБ НП України складений протокол про адміністративне правопорушення № 135 від 15 вересня 2025 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стосовно громадянки ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 припинивши діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у зв`язку із звільненням, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якій роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні зазначених правопорушень визнала.

Прокурор у судове засідання не з`явився.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією у відношенні ОСОБА_1 .

Відповідно до Наказу Департаменту патрульної поліції № 583 о/с від 19.06.2018 «По особовому складу» - з 23.06.2018 лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон з індивідуальним номером 0007601 призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

На час проходження служби в Національній поліції України Фесенко С.А. наділено владними повноваженнями.

07.11.2015 у порядку ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 прийняла Присягу працівника Національної поліції України, яку після складання власноручно підписала.

При цьому, ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію встановлено, що на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законої України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Згідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції): поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду інспектора взвод, № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ згідні п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону є суб`єктом декларування.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 2167 о/с від 24.09.2024 «По особовому складу» відповідно до п. 7 частини першої статті 77 Закону Україні Про Національну поліцію» - з 01.10.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено шо особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першо статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповненню на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність зазначену у підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виховання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону № 1700-УІІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 08.11.2023 № 252/23 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2023 р. за № 1965/41021) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон).

Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.

Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після звершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається.

Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знов починає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається; декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону або статусу юридичної особи публічного права не вважається припиненням діяльності та не зобов`язує особу подавати декларацію будь-якого виду; декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Декларація кандидата на посаду подається до призначення або обрання особи на відповідну посаду, якщо інше не передбачено законом.

Якщо особа подала щорічну декларацію за минулий рік, декларація кандидата на посаду за цей період не подається.

Суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної

відмітки.

Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.

Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.

Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї : :обистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Суб`єкт декларування має право за власною ініціативою подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів упродовж семи днів після дня подання первинної декларації, шляхом створення та подання виправленої декларації до Реєстру.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного станув Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 3 березня 2022 року № 2115-ІХ було призупинено компанію декларування в Україні.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 , подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «щорічна» за 2024 рік після припинення діяльності 10.04.2025 о 08 годині 45 хвилин, тобто поза межами строку встановленого законодавством для подання такої декларації.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), встановлено, що дії, направлені на подання декларації розпочато лише 10.04.2025, тобто після закінчення граничного строку для подання вказаного документу.

Поважних причин несвоєчасного подання декларації під час проведення перевірки не встановлено.

При цьому ОСОБА_1 неодноразово за час проходження служби була ознайомлена з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», в тому числі при прийнятті на посаду та при звільненні.

Загалом за час здійснення діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала 11 декларацій, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що безумовно свідчить про його обізнаність з роботою у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у зв`язку зі звільненням 01.10.2024 з посади інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ, будучи згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом вказаного закону та відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єктом декларування, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «щорічна» за 2024 рік після припинення діяльності, а саме - 10.04.2025 о 08 год. 45 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 10.04.2025, тобто день несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення правопорушення ОСОБА_1 є місце несвоєчасного додання декларації за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, слід вважати дату складання зазначеного протоколу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу, зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.

У листі за № 701/0/158-21 від 21.09.2021 Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду висловив свою позицію з приводу дати виявлення правопорушення, а саме щодо питання застосування судами положень статті 38 КУпАП у частині визначення дня, з якого починається перебіг строку накладення адміністративного стягнення.

Так, Верховний суд, зокрема, зазначив, що висновок про виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме сукупності його об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, яка уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Зазначена позиція про те, що моментом виявлення правопорушення, л зв`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення, також висловлена як узагальнюючий висновок у листі Верховного Суду за № 1089/0/2-21 від 09.04.2021 за результатами розгляду звернення: Голови Національного агентства з питань запобігання корупції.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку.

Відповідно до частини 1 статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції невинуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан на усій території України, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Відповідно до Роз`яснення НАЗК № 4 від 07.03.2022 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-резидента, проведення перевірок), щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ, "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", відповідно до якого відновлено електронне декларування та відкритий доступ (з урахуванням безпекових заходів) до реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Роз`ясненням НАЗК від 10.01.2024 щодо фінансової доброчесності встановлено, що особи, які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023 (включно) - подають: 1) декларацію за 2021 рік (щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» або кандидата на посаду - за потреби та якщо відповідна декларація не подана раніше) - до 31.01.2024; 2) щорічну декларацію з позначкою «я продовжу ю виконувати функції держави бо місцевого самоврядування» за 2022 рік - до 31.01.2024 (якщо така декларація не подана раніше); 3) декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями - до 31.01.2024; 4) декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» за 2023 рік - до 31.03.2024.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу.

При визначені виду і розміру стягнення, враховую характер скоєного правопорушення, особистість правопорушника, ступінь її вини та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того статтею 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3 400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Повний текст постанови складено 30 вересня 2025 року.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Антонюк