Справа № 524/4733/25
Провадження 3/524/1720/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП суду не відомий, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу, 17.04.2025 року приблизно о 04 годині 48 хвилин в м. Кременчуці по проспекту Лесі Українки, буд. 82а водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширенні зіниці очей, що не реагували на світло, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, подав клопотання про закриття провадження у справі в якому зазначив, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся.

Пояснив, що спочатку відмовився їхати до медичного закладу, оскільки він повертався із роботи після зміни, у нього був пасажир, якого йому необхідно було доставити до місця призначення. Після того, як пасажир вирішив добиратися самостійно, він погодилася пройти огляд в медичному закладі, але поліцейські відмовилися доставляти його у медичний заклад, мотивуючи відмову тим, що вже почали складати протокол. Він зазначив, що поліцейські підозрювали його у стані наркотичного сп`яніння через його поведінку, що було викликано тим, що він мав стомлений вигляд. Також повідомив, що після цих подій він самостійно поїхав до наркологічного диспансеру, де здав всі аналізи та отримав сертифікат, який має на руках. Також пояснив, що його зіниці завжди так реагують, що, за його словами, підтвердив навіть лікар-нарколог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

?протокол про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 302823 від 17.04.2025 року, який містить виклад раніше вказаних обставин (а.с. 1);

?направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.04.2025 року (а.с. 3);

?постанову про стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4518843 від 17.04.2025 року;

?рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Ковальова Данила від 17.04.2025 року (а.с. 4);

?довідку старшого інспектора ВАП БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП капітана поліції Чаплянко С.М. від 21.04.2025 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.05.2022 року (а.с. 6);

?відеозапис події (а.с. 7).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, як-от: звужені чи дуже розширені зіниці, що не реагують на світло, сповільненість або підвищена жвавість ходи, мови, почервоніння обличчя чи неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Фактично, з долучених протоколу про адміністративне правопорушення та доказів, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим, на думку поліцейських, порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Згідно з вимогами частин 5 та 6 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проте, відповідно до досліджених в судовому засіданні доказів, а саме відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 сам запропонував поліцейським доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, поліцейські відмовили йому у цьому, мотивуючи відмову тим, що вже почали складати протокол о 05:15:14.

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З урахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, статтями 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ