Справа № 711/3048/25
Номер провадження 3/711/935/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ВАД № 071270 від 04.04.2025), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , студента 2 курсу Черкаського вищого професійного училища будівельних технологій № 15,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04 квітня 2025 року, близько 21:40 години, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного характеру, вдарив свою матір рукою в область обличчя, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.06.2025 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він разом з матір`ю, братами та сестрами проживає в одній половині будинку, а бабуся в іншій половині. Зазначив, що він перебував удома під час сварки між його матірю та бабусею, сварка розпочалася в їхній частині будинку після того, як бабуся почала гупати по дверях, що розташовані у переході до кімнати, з такою силою, що з них вилетіло скло. Після цього ОСОБА_1 попросив родичів заспокоїтись і трохи прикрикнув на них, але матір не бив і взагалі нікого не чіпав, натомість вони накричали на нього. Потім бабуся викликала поліцію та вони з мамою повідомили, що він вдарив матір, однак це не відповідає дійсності. Бабуся і мама у присутності поліції проігнорували його питання, чому його зробили крайнім. Також зазначив, що нецензурною лайкою висловлювався лише в бік працівників поліції, а на матір та бабусю лише прикрикнув, а тому не вважає це домашнім насильством.

Також в судове засідання 18.08.2025 з`явилася потерпіла ОСОБА_2 , яка надала пояснення щодо обставин конфлікту, що стався 04.04.2025. З її слів, вона із дітьми та її матір проживають в різних частинах одного будинку, між якими є прохід, зачинений дверима із вставками зі скла. Того дня матір постукала у ці двері і зробила їй зауваження через шум і поведінку дітей. У відповідь на це її син ОСОБА_1 емоційно зреагував і вдарив по дверях. Потерпіла пояснила, що діти перебували у великій кімнаті, а вона - одна в окремій кімнаті. Усього в родині п`ятеро дітей, з яких троє - неповнолітні, всі зареєстровані та проживають разом із нею. За її словами, мати постукала у двері та попросила, щоб діти не галасували і щоб ОСОБА_2 вклала дітей спати. При цьому між нею та матір`ю конфлікту не було, вони не сварилися та не кричали. У цей момент у кімнату увірвався ОСОБА_3 , почав на всіх голосно кричати, стукати по дверях, внаслідок чого в них тріснуло скло. Коли потерпіла намагалася заспокоїти його та попросила вийти з кімнати, він наніс їй ляпас по обличчю. На ранок у неї залишилося незначне почервоніння, проте до лікарні з цього приводу вона не зверталася. Водночас, як зазначила ОСОБА_2 , працівники поліції бачили слід від удару. Вона також наголосила, що ситуація була для неї несподіваною, а ніхто з дітей за неї не заступився. Після нанесення ляпаса син продовжив конфліктну поведінку, почав її виштовхувати з кімнати, після чого знову вдарив рукою. Вказала, що інші діти заважали Сашкові гратись на телефоні, однак їй не відомі причини його злості того дня і підстави для конфлікту.

Свідок ОСОБА_4 , бабуся ОСОБА_1 , у судовому засіданні 18.08.2025 пояснила, що в той день діти дуже шуміли, на що вона зробила їм зауваження. У цей момент вона почула лайку ОСОБА_1 , який у нецензурній формі почав гукати до неї, погрожуючи, що вона «до ранку не доживе». Через це вона схопила телефон, вийшла надвір та викликала поліцію. Свідок зазначила, що моменту, коли ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2 , вона не бачила, однак вже на вулиці звернула увагу на те, що ліва частина обличчя дочки мала почервоніння та набряк, також було червоне вухо. Також ОСОБА_4 пояснила, що між її дочкою та онуком часто виникають сварки, оскільки він не працює та завжди усім невдоволений. У присутності поліції онук також поводив себе агресивно і зухвало.

Сам ОСОБА_1 заперечив вказані обставини, додав, що матір не зачіпав, ударів їй не наносив, і жодних синців на ній не було. За його словами, скло з дверей вилетіло у їхню частину будинку тому що саме бабуся по ньому гепала. Того вечора бабуся накричала на матір через стан сп`яніння останньої, а також через, що матір била його молодшу сестру. На запитання суду відповів, що не мав можливості заступитися за сестру, тому що на нього відразу матір викликала б поліцію. Також ОСОБА_1 зазначив, що має відеозапис подій, знятий у той день, однак продемонструвати його наразі не може, оскільки телефон розряджений, а зробити копію запису не має часу. На запитання суду відповів, що не працює офіційно через наявну у нього судимість за крадіжку, заробляє кошти шляхом онлайн-ігор.

У судовому засіданні 08.09.2025 ОСОБА_1 знову повідомив, що копії відеозапису за 04.04.2025 для демонстрації його в суді та долучення до матеріалів справи він не робив, на диск також не записував. Як пояснив ОСОБА_1 , причиною цього є його зайнятість на роботі, оскільки він працює по 13 годин на добу.

Крім того, у присутності матері, ОСОБА_2 , у судовому засіданні надала пояснення малолітня ОСОБА_5 . Вона повідомила, що 04.04.2025 разом із молодшим братом ОСОБА_6 гралася, коли бабуся постукала по склу дверей між частинами будинку, щоб вони не шуміли та не заважали їй. За її словами, це набридло її братові ОСОБА_1 і він ударив по склу дверей рукою, внаслідок чого скло розбилося, порізів при цьому не отримав. Після цього ОСОБА_1 почав кричати на маму, звинувачуючи її в тому, що вона мала наглядати за дітьми і не зробила їм зауваження, щоб ті поводилися тихіше. Коли почалася сварка, молодший брат ОСОБА_6 розплакався, бо злякався за маму. Дівчинка повідомила, що чула, як ОСОБА_1 сказав бабусі, що вона не доживе до ранку. Вона пояснила, що двері між частинами будинку розташовані ближче до тієї кімнати, де вони гралися, а кімната ОСОБА_7 знаходиться далі. Скло, яке було розбите, впало у частину будинку, де мешкає бабуся. На запитання суду дитина відповіла, що моменту, коли ОСОБА_3 вдарив маму по обличчю, вона не бачила. Разом із тим підтвердила, що ОСОБА_8 часто свариться з мамою, кричить на неї, говорить грубі слова та обзиває як маму, так і бабусю. За її словами, був випадок, коли він ударив маму кулаком по обличчю. Вона наголосила, що мама його не НОМЕР_2 , і вона ніколи не бачила, щоб мама його вдарила. Також ОСОБА_9 пояснила, що одного разу бачила, як мама зайшла в кімнату, бо Діма розплакався, а за нею одразу зайшов ОСОБА_1 і вдарив її. Окремо пригадала випадок, коли ОСОБА_1 ударив її саму ногою.

Сам ОСОБА_1 заперечив слова сестри, зазначив, що фізично ніколи не чіпав ні її, ні матір.

Також суд направляв запит до Управління патрульної поліції в Черкаській області з метою отримання відеозаписів безперервної фіксації подій з нагрудних камер працівників поліції, які 04.04.2025 виїжджали на відповідний виклик. У відповідь 19.05.2025 УПП в Черкаській області повідомлено про неможливість надання відповідних відеозаписів, оскільки вони були автоматично видалені сервером згідно з пунктом 3.1 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом № 1026 від 18.12.2018.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під фізичним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 071270 від 04.04.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 від 04.04.2025 про вчинення її сином ОСОБА_1 домашнього насильства фізичного характеру, що полягало у нецензурній лайці в її адресу та заподіянні удару в обличчя;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 від 04.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 на її зауваження про шумну поведінку дітей висловлювався в її бік нецензурною лайкою та розбив скло у міжкімнатних дверях;

- відомостями рапорту інспектора взводу № 2 роти № 2 УПП в Черкаській області ДПП старшого лейтенанта поліції Дахна І. А. від 04.04.2025 відповідно до якого працівникам поліції на місці події заявниця та потерпіла повідомили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства фізичного характеру відносно його матері ОСОБА_2 у вигляді удару по обличчю.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачає.

Як визначено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме те, що домашнє насильство фізичного характеру ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , особу порушника, який офіційно не працевлаштований, проживає разом із матір`ю, бабусею, а також з іншими братами та сестрами, беручи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такий вид впливу, на думку суду, буде достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП суд має вирішити питання про необхідність або відсутність необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39--1 цього Кодексу. При розгляді цього питання суд враховує позицію потерпілої, яка не вбачала підстав для направлення сина на проходження програми для кривдників, а також те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства не притягувався, а форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з визначенням рівня небезпеки для постраждалої особи у матеріалах справи відсутня.

З огляду на вказане, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення дозволяють не направляти порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300--2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 279, 283, 284 КУпАП, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягненняу виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко