Справа № 467/1268/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; до адміністративної відповідальності притягувався постановою поліції від 21 лютого 2025 року за ч.4 ст.126 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, що визнане судом доведеним

03 вересня 2025 року об 11:50 годині на вул. Шевченка, 227 в с-щі Арбузинка ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ -2107 з номерним знаком НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, так як був позбавлений цього права на підставі постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року, та будучи притягнутим до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП протягом року, чим порушив вимоги п.2.1. «а» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

04 вересня 2025 року об 23:05 годині на вул. Учительська в с-щі Арбузинка ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ -2107 з номерним знаком НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, так як був позбавлений цього права на підставі постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року, та будучи притягнутим до відповідальності постановою поліції за ч.4 ст. 126 КУпАП протягом року, чим порушив вимоги п.2.1. «а» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був сповіщений про нього належно, що достовірно підтверджується матеріалами справи, про причини свого неприбуття не повідомляв, будь яких заяв чи клопотань, які б вказували на те, що він бажає приймати участь у справі, не подавав.

Тому суд, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, беручи до уваги те, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такого роду справ не є обов`язковою, забезпечивши її належне сповіщення про це судове провадження і отримавши про це належне підтвердження, вважав за можливе прийняти рішення по суті справи за відсутності такої особи.

У свою чергу, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ураховуючи положення ст.ст. 245, 251, 280 цього ж Кодексу, аналізував наступні питання.

Чи було вчинено адміністративне правопорушення

Відповідальність за ч.5 т. 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема, матеріали справи містять у собі відомості, що ОСОБА_1 постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року був притягнутий до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 9 років 10 місяців 8 днів без конфіскації транспортного засобу.

Крім цього, постановою поліції ЕНА № 4119581 від 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий за ч. 4 ст. 126 КУпАП і підданий стягненню у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Отже, суд робить висновок, що станом на 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами і, водночас, протягом року учинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Тож, суд робить висновок про правильну кваліфікацію поліцію дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, бо він керував транспортним засобом як особа, яка не має права керування, і повторно протягом року вчинив адміністративне, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення

Щодо правопорушення, учиненого 03 вересня 2025 року, то вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №442237 від 03 вересня 2025 року щодо обставин часу, місця та способу учинення правопорушення, у тому числі й наявності кваліфікуючих ознак, що притаманні складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, зокрема, у частині повторного учинення правопорушення.

У цілому протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо свого змісту, у тому числі й даних про кваліфікуючі ознаки. Загалом, відсильна (банкетна) норма ч.5 ст. 126 КУпАП виконана.

Обставини, що відображені у протоколі, до цього ж, підтверджуються й відеозаписом з нагрудної камери поліції, зокрема, у частині факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом

Так само відеозапис підтверджує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мало місце із дотриманням поліцією приписів ст.ст. 254-256 КУпАП. Відмова особи від його підпису і ознайомлення із ним є правом, яке така особа реалізує на власний розсуд, і цей факт не випливає на висновки про допустимість самого протоколу.

Звідси, вважати, що протокол належить до недопустимих доказів і через це підлягає виключенню з доказової бази не можна.

На підтвердження наявності кваліфікуючої ознаки повторності учиненого правопорушення поліція надала до суду копію постанови ЕНА №4419581 від 21 лютого 2025 року та копію постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року.

Тож, усі надані докази узгоджуються як з протоколом, так і між собою і у сукупності повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а також те, що кваліфікація його дій за цією нормою є правильною, а обвинувачення висунуте у спосіб, що відповідає вимогам закону.

Принаймні, без істотного порушення прав особи.

Стосовно наявності умислу на вчинення цього правопорушення, то суд вказує, що ОСОБА_1 достовірно знає про факт позбавлення його права керування транспортними засобами, так як неодноразово притягувався постановами суду та поліції за ч.6,5 ст. 126 КУпАП.

Звідси суд робить висновок, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення умисно, бо усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав їх настання.

Щодо питання учинення правопорушення, яке мало місце 04 вересня 2025 року, то вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №443913 від 05 вересня 2025 року щодо обставин часу, місця та способу учинення правопорушення, у тому числі й наявності кваліфікуючих ознак, що притаманні складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, зокрема, у частині повторного учинення правопорушення.

У цілому протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо свого змісту, у тому числі й даних про кваліфікуючі ознаки. Загалом, відсильна (банкетна) норма ч.5 ст. 126 КУпАП виконана.

Обставини, що відображені у протоколі, до цього ж, підтверджуються й відеозаписом з нагрудної камери поліції, зокрема, у частині факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом

Так само відеозапис підтверджує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мало місце із дотриманням поліцією приписів ст.ст. 254-256 КУпАП. Відмова особи від його підпису і ознайомлення із ним є правом, яке така особа реалізує на власний розсуд, і цей факт не випливає на висновки про допустимість самого протоколу.

Звідси, вважати, що протокол належить до недопустимих доказів і через це підлягає виключенню з доказової бази не можна.

На підтвердження наявності кваліфікуючої ознаки повторності учиненого правопорушення поліція аналогічно надала до суду копію постанови ЕНА №4419581 від 21 лютого 2025 року та копію постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року.

Тож, усі надані докази узгоджуються як з протоколом, так і між собою і у сукупності повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а також те, що кваліфікація його дій за цією нормою є правильною, а обвинувачення висунуте у спосіб, що відповідає вимогам закону.

Принаймні, без істотного порушення прав особи.

Стосовно наявності умислу на вчинення цього правопорушення, то суд вказує, що ОСОБА_1 достовірно знає про факт позбавлення його права керування транспортними засобами, так як неодноразово притягувався постановами суду та поліції за ч.6,5 ст. 126 КУпАП.

Звідси суд родить висновок, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення умисно, бо усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав їх настання.

Тому у ракурсі установлених фактичних обставин справи, підтверджених доказами, шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, 03 вересня 2025 року та 04 вересня 2025 року.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, суд не встановив.

Підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП також немає, бо ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, яке не може вважатись малозначним, у тому числі й з огляду на його санкцію та дію прямої заборони звільняти від відповідальності за учинення такого роду порушення (ч.2 ст. 22 КУпАП).

Суд, окрім цього, враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його суспільної небезпеки, ступінь його вини, як то, умисний характер, особу, порушника, який не робить належних висновків і продовжує постійно вчиняти правопорушення на транспорті,зокрема, передбачені ч.4,5 ст. 126 КУпАП.

Чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність

Обставин, що пом`якшують відповідальність, згідно з п.п.1-5 ч.1 ст. 34 КУпАП, а так само й інших обставин, які здатні вплинути на відповідальність у бік її пом`якшення, немає, так само як і обставин, що її обтяжують відповідно до переліку ст. 35 КУпАП.

Ураховуючи, що дії ОСОБА_1 вже кваліфіковані за ознакою повторності.

Мотиви накладення стягнення

З огляду на викладене, суд приймає рішення про накладення на порушника стягнення згідно із санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП.

Разом із цим, суд застосовує положення ст. 36 КУпАП, бо на розгляд суду надійшло два адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , які перебувають на розгляді одного судді.

Адміністративне стягнення накладається у межах строку, визначеного ч.2 ст. 38 КУпАП. Стосовно позбавлення права керування транспортними засобами, як те передбачено санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП, то суд відзначає слідуюче.

Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Аналогічну позицію зайняв і Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 145/932/20, де вказав, що згідно зі сталою правозастосовною практикою, позбавлення права керування транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка його не має.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він його і не набув, про що свідчить відповідна довідка ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 05.09.2025 року.

До цього ж суд враховує, що внаслідок учинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП, не настало будь - яких наслідків, зокрема, шкоди для життя чи здоров`я інших осіб чи їхнього майна.

Він не вчинив дій, які мають наслідки, що притаманні для кримінальних правопорушень на транспорті.

Доцільним, на думку суду, буде попередити учинення порушником подібних правопорушень в майбутньому через надання йому змоги отримати право керування транспортними засобами у встановленому законом порядку.

Тут суд відмічає, що правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, з огляду на їх характер, мають дещо вищий ступінь суспільної небезпеки, однак, санкція, до прикладу, ч.1 ст. 130 КУпАП, не передбачає можливості позбавлення права керування транспортними засобами осіб, які не є водіями, тобто, осіб, які не набули у встановленому законом порядку права керування транспортними засобами.

Тому суд вважає за можливе застосувати аналогію закону і накласти на ОСОБА_1 стягнення як на «іншу особу», а не як на водія з огляду на те, що він посвідчення водія взагалі не отримував і статусу водія не має.

Крім цього, у цій справі суд не застосовує передбачене санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП оплатне вилучення транспортного засобу, так як матеріали справи не містять достовірних відомостей про те, що саме ОСОБА_1 є власником цього транспортного засобу.

Інші питання, що вирішуються судом при винесенні постанови

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих мотивів, керуючись ст.ст.33, 38, 38, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати матеріали справи про адміністративне правопорушення № 467/1268/25 (провадження №3/467/522/25) та матеріали справи про адміністративне правопорушення №467/1312/25 (провадження №3/467/544/25) і присвоїти справі про адміністративне правопорушення єдиний унікальний №467/1268/25 і номер провадження - №3/468/522/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 03 вересня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами і без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 04 вересня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами і без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами і без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першоюстатті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповіднійстатті цього Кодексута зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч.1ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня її винесення постанови.

Суддя Ірина Явіца