Справа № 308/4734/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/411/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Софини І. В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 274714 (двісті сімдесят чотири тисячі сімсот чотирнадцять) грн 22 коп. з конфіскацією на користь держави легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм 1598 см3, потужність 88 Kw, виробник «VOLKSWAGEN». DE. торговельна марка «VOLKSWAGEN».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про порушення митних правил № 0084/30500/24 від 15.02.2024 та постанови судді від 29.04.2024 вбачається, що 05.01.2024 в Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 03.01.2024 за № 26-1/26-04/7.7/20, яким направлено відповідь митних органів Республіки Польща від 13.12.2023 за № 0201-IGM.541.1029.2022.13.ВМ. на запит від 17.11.22 № 7.7-4/7.7-20-05/26/4/7059, ініційований Закарпатською митницею щодо митного оформлення легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 в митних органах Республіки Польща та його експорту на територію України.

До листа надані копії експортної декларації митних органів Польщі № 21PL445010E0844554 від 15.04.2021 та фактури № VAT 40/04/2021 від 15.04.2021, згідно з якими транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , експортований в Україну за ціною 37400 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на день переміщення (18.04.2021) складало 274714.22 грн. Відправником/продавцем транспортного засобу виступало польське підприємство «Р&Р Kielak s.c. Pawel ОСОБА_3 » (Sinoleka 45P, 05-310 Kaluszyn PL), a отримувачем/покупцем ОСОБА_4 /Yurii Tunskyi/ (Україна, 82100 м. Дрогобич, вул. Грушевського, 77/89, паспорт НОМЕР_2 /Ukraina Hrushevskoho 77/89 52-100 Drohobvcz, passport: НОМЕР_2 ).

-2-

Проведеною подальшою перевіркою по зазначеному факту, в тому числі з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 18.04.2021 через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці водієм ОСОБА_2 на митну територію України в митному режимі «Імпорт» за електронним документом контролю доставки МД ІМ ЕЕ від 16.04.2021 під № UA305160/2021/024065 був переміщений товар: «легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм двигуна 1598 cм3, потужність: 88 Kw. Виробник «VOLKSWAGEN», DE. Торговельна марка «VOLKSWAGEN».

Після проведення митних формальностей вказаний транспортний засіб був пропущений на митну територію України та направлений для завершення митного оформлення на митний пост «Мукачево» Закарпатської митниці.

20.04.2021 на митному посту «Мукачево» Закарпатської митниці, до митного контролю та оформлення товару легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм - двигуна 1598 cм3, потужність: 88 Kw. Виробник «VOLKSWAGEN», DE. Торговельна марка «VOLKSWAGEN», шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40ДЕ № UA305160/2021/024702 та товаросупровідні документи, зокрема інвойс № 0000-002950 від 16.04.2021 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.03.2019.

Відповідно до інвойсу № 0000-002950 від 16.04.2021 вартість вказаного транспортного засобу становило 3400 євро, що за курсом НБУ станом на день переміщення на митну територію України (18.04.2021) складало 113769,44 грн.

Відправником товару виступало іноземне підприємство «UAB «RUBА» (Lietuva Saskaita, Rokiskio r.sav. Kavoliskio k., Melioratoriu g.8A), а одержувачем ТЗОВ «А-СТАТ» (м. Луцьк, вул. Дубнівська 22 Б, Волинська область, Україна 43010).

На митному посту «Мукачево» на підставі поданих документів була оформлена митна декларація ІМ40ДЕ № UA305160/2021/024702, скорегована митна вартість та товар «легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм двигуна 1598 cм3, потужність: 88 Kw. Виробник «VOLKSWAGEN». DE. Торговельна марка «VOLKSWAGEN», випущений у вільний обіг, зі сплатою необхідних митних платежів в сумі 50506,19 грн.

Згідно листа Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 09.02.2024 за № 7.7-15-01/1854, враховуючи те, що згідно експортної декларації митних органів Республіки Польща № 21PL445010E0844554 від 15.04.2021 та фактури № VAT 40/04/2021 від 15.04.2021, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT» 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 експортований в Україну за ціною 37400 польських злотих, по МД від 20.04.2021 № UA305160/2021/024702, необхідно було сплатити митні платежі в сумі 77367,80 грн, що становить на 26861,61 грн більше ніж сплачено.

На виклик в митницю для з`ясування всіх обставин ОСОБА_2 не прибув, про причини неявки не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товар - легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 », з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо його вартості.

Зазначені дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

-3-

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Софина І. В. вказує на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм МК України та КУпАП. На обґрунтування своїх доводів митний орган посилається на експортні декларації та рахунки фактури (VAT). Однак, вказані документи викладені польською мовою та не можуть бути покладені в основу судового акту, яким особу може бути притягнуто до відповідальності. Як вбачається із додатків до протоколу № 0084/30500/24 від 15.02.2024, митна вартість у декларації ІМ40ДЕ № UA305160/2021/024702 коригувалась за рішенням митного органу. Тобто, митні платежі сплачувались виходячи не з митної вартості, яка зазначена в товаросупровідних документах, а виходячи із вартості, яка була встановлена на підставі рішень митного органу. Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності рішень про коригування митної вартості, що унеможливлює прийняття законного рішення судом. ОСОБА_2 діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем. Декларантом автомобіля виступала юридична особа, а не ОСОБА_2 , який у свою чергу був виключно перевізником даного автомобіля. Одночасно, обов`язок по сплаті митних платежів належав ТОВ «А-СТАТ», а не ОСОБА_2 . Митний орган в протоколах вказує, що товаросупровідні документи, які були подані ОСОБА_2 при первинному декларуванні являються доказом вчинення правопорушення, однак інвойси, які подані для проведення розмитнення ніким не скасовані, не визнані недійсними, що безумовно свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 , прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Водночас митний орган неправомірно надав перевагу документам та відомостям, які отримані із закордону над документами, які були подані при проведенні митних процедур. Жодних доказів, які б свідчили про підробку документів, що подані до митного оформлення автомобіля не надано. Крім того, посилання митниці на той факт, що експортна декларація MRN № 21PL445010E0844554 являється належним доказом заниження митної вартості ОСОБА_2 не відповідає дійсності. Сама по собі експортна декларація доводить лише факт оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Республіці Польща. На ОСОБА_2 накладено стягнення поза межами встановленого законом шестимісячного строку, а саме правопорушення виявлено 17.11.2022, оскільки станом на вказану дату митний орган вже володів документами, які на його думку свідчать про склад адміністративного правопорушення, а справа надійшла до суду 12.03.2024, з чого слідує, що суд першої інстанції притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 поза межами встановлених строків накладення адміністративного стягнення. На підставі наведеного, просить закрити провадження про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 247 КУпАП. Окрім того, захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 29.04.2024, оскільки справу розглянуто без участі ОСОБА_2 та його захисника та в матеріалах справи відсутні відомості про отримання останніми копії оскарженого судового рішення.

У додаткових поясненнях ОСОБА_2 вказує на те, що був лише перевізником транспортного засобу і будь-якого іншого відношення до нього не має, а власником транспортного засобу є ОСОБА_5 . При цьому, суд застосував щодо нього максимальну міру стягнення, належним чином не вмотивувавши свої висновки. Вважає, що оскільки транспортний засіб випущено у вільний обіг зі сплатою відповідних митних платежів згідно з митним законодавством, враховуючи усталену практику ЄСПЛ щодо дотримання справедливого балансу між спільним інтересом та захистом права власності окремо взятої особи, з метою недопущення неспіврозмірного втручання у майнові права

-4-

власника транспортного засобу, який залучений до участі в справі, конфіскація транспортного засобу за таких обставин є недоцільною, оскільки сам по собі штраф у розмірі 100 % вартості автомобіля уже є надмірно великим стягненням для особи, яка притягується до відповідальності.

У письмових поясненнях адвокат Софина І. В. указує на те, що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, оскільки був лише перевізником транспортного засобу, умислу на порушення митних правил не мав. На думку адвоката суб`єктом указаного правопорушення може бути керівник ТОВ «А-СТАТ», оскільки саме на указаному Товаристві лежав обов`язок по сплаті митних платежів. Разом із тим, звертає увагу на те, що за даним фактом триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 за ч. 4 ст. 358 КК України, відкритому на підставі повідомлення митного органу, що свідчить про те, що постанова суду від 29.04.2024 підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 закриттю з підстав недопущення притягнення його двічі до відповідальності за одне і те саме правопорушення.

У чергових письмових поясненнях адвокат Софина І. В. просить задовольнити апеляційну скаргу. Зазначає, що суд не дав відповідного аналізу наявним у матеріалах справи доказам, не зазначив, які саме обставини можуть свідчити про вину ОСОБА_2 у порушенні митних правил. Митним органом не встановлено, що саме в ОСОБА_2 був умисел на фальсифікацію чи підробку вказаних у протоколі документів. Будь-які експертизи в справі не призначались, зокрема щодо факту підробки документів та вартості автомобіля. Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що саме ОСОБА_2 має якесь відношення до підробки інвойсу. Повторно посилається на обставини, які на його думку, свідчать про те, що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, оскільки був лише перевізником, не розмитнював транспортний засіб, а при декларуванні та оформленні транспортного засобу не зазначав неправдивих відомостей.

Адвокатом Софиною І. В. також подано клопотання про направлення матеріалів справи щодо ОСОБА_2 до Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, як таких, що містять ознаки кримінального правопорушення, та закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП. Зазначає, що за даним фактом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 за ч. 4 ст. 358 КК України, відкритому на підставі повідомлення митного органу № 22 від 15.02.2024. На думку захисника, оскільки відомості, що містяться у матеріалах справи про порушення митних правил, дають підстави прийти до висновку, що в діянні невстановленої особи, щодо переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів, що містять неправдиві відомості, які відповідно до здобутих даних обгрунтовано викликають сумнів у їх достовірності, а отже містять ознаки кримінального правопорушення, тому є необхідність направлення матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 до органу досудового розслідування Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника-адвоката Софини І. В., неявка яких, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, указані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Разом з тим, від ОСОБА_2 не надходило заяв про відкладення розгляду справи на інший час та відомостей про поважність причин його неявки, а захисник-адвокат Софина І. В. подав клопотання про розгляд справи без його та Тунського Ю. І. участі.

-5-

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання захисника-адвоката Софини І. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена без участі ОСОБА_2 та його захисника. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема на 29.04.2024. Не містять матеріали справи і жодних відомостей, які б свідчили про отримання ОСОБА_2 чи його захисником копії постанови.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили захиснику-адвокату Софині І. В. своєчасно подати в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу на постанову суду від 29.04.2024, а тому з метою недопущення порушення права ОСОБА_2 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання захисника про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Згідно ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил, у тому числі суд також зобов`язана з`ясувати: чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

-6-

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.

За змістом вказаної норми права, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Судове рішення суду будь-якої інстанції повинно відповідати вимогам, встановленим законодавством: правосудність (тобто законність і обґрунтованість) судового рішення, його повнота, зрозумілість, справедливість, безумовність та безальтернативність.

Судове рішення є законним, якщо воно ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Це випливає з конституційного принципу законності (пункт 1 частини третьої статті 129 Конституції України). При цьому законність необхідно трактувати не суто формально як дотримання вимог закону, а в ширшому розумінні крізь призму верховенства права.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду не дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України та прийнятті оскаржуваного судового рішення.

З протоколу про порушення митних правил № 0084/30500/24 від 15.02.2024 вбачається, що 05.01.2024 до Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 03.01.2024 за № 26-1/26-04/7.7/20, яким направлено відповідь митних органів Республіки Польща від 13.12.2023 за № 0201-IGM.541.1029.2022.13.ВМ на запит від 17.11.22 за № 7.7-4/7.7-20-05/26/4/7059, ініційований Закарпатською митницею щодо митного оформлення легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов ініційований Закарпатською митницею щодо митного оформлення легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 в митних органах Республіки Польща та його експорту на територію України. До листа надані копії експортної декларації митних органів Польщі № 21PL445010E0844554 від 15.04.2021 та фактури № VAT 40/04/2021 від 15.04.2021, згідно з якими транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , експортований в Україну за ціною 37400 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на день переміщення (18.04.2021) складало 274714.22 грн. Відправником/продавцем транспортного засобу виступало польське підприємство «Р&Р Kielak s.c. Pawel ОСОБА_3 » (Sinoleka 45P, 05-310 Kaluszyn PL), a отримувачем/покупцем Юрій ТУНСЬКИЙ/Yurii Tunskyi/ (Україна, 82100 м. Дрогобич, вул. Грушевського, 77/89, паспорт НОМЕР_2 /Ukraina Hrushevskoho 77/89 52-100 Drohobvcz, passport: НОМЕР_2 ).

Проведеною подальшою перевіркою по зазначеному факту, в тому числі з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 18.04.2021 через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці водієм ОСОБА_2 на митну територію України в митному

-7-

режимі «Імпорт» за електронним документом контролю доставки МД ІМ ЕЕ від 16.04.2021 під № UA305160/2021/024065 був переміщений товар: «легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм двигуна 1598 cм3, потужність: 88 Kw. Виробник «VOLKSWAGEN», DE. Торговельна марка «VOLKSWAGEN». Після проведення митних формальностей вказаний транспортний засіб був пропущений на митну територію України та направлений для завершення митного оформлення на митний пост «Мукачево» Закарпатської митниці.

20.04.2021 на митному посту «Мукачево» Закарпатської митниці, до митного контролю та оформлення товару легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм - двигуна 1598 cм3, потужність: 88 Kw. Виробник «VOLKSWAGEN», DE. Торговельна марка «VOLKSWAGEN», шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40ДЕ № UA305160/2021/024702 та товаросупровідні документи, зокрема інвойс № 0000-002950 від 16.04.2021 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.03.2019.

Відповідно до інвойсу № 0000-002950 від 16.04.2021 вартість вказаного транспортного засобу становило 3400 євро, що за курсом НБУ станом на день переміщення на митну територію України (18.04.2021) складало 113769,44 грн.

Відправником товару виступало іноземне підприємство «UAB «RUBА» (Lietuva Saskaita, Rokiskio r.sav. Kavoliskio k., Melioratoriu g.8A), а одержувачем ТЗОВ «А-СТАТ» (м. Луцьк, вул. Дубнівська 22 Б, Волинська область, Україна 43010).

На митному посту «Мукачево» на підставі поданих документів була оформлена митна декларація ІМ40ДЕ № UA305160/2021/024702, скорегована митна вартість та товар «легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун дизельний, об`єм двигуна 1598 cм3, потужність: 88 Kw. Виробник «VOLKSWAGEN». DE. Торговельна марка «VOLKSWAGEN», випущений у вільний обіг, зі сплатою необхідних митних платежів в сумі 50506,19 грн.

Згідно листа Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 09.02.2024 за № 7.7-15-01/1854, враховуючи те, що згідно експортної декларації митних органів Республіки Польща № 21PL445010E0844554 від 15.04.2021 та фактури № VAT 40/04/2021 від 15.04.2021, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT» 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 експортований в Україну за ціною 37400 польських злотих, по МД від 20.04.2021 № UA305160/2021/024702, необхідно було сплатити митні платежі в сумі 77367,80 грн, що становить на 26861,61 грн більше ніж сплачено.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товар - легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо його вартості.

У підтвердження висновку про винуватість ОСОБА_2 у порушенні митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд послався на протокол про порушення митних правил № 0084/30500/24 від 15.02.2024, лист Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 09.02.2024 № 7.7-15-01/1854, відповідно до якого згідно експортної декларації митних органів Республіки Польща № 21PL445010E0844554 від 15.04.2021 та фактури № VAT 40/04/2021 від 15.04.2021 транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», кузов № НОМЕР_1 , експортований в Україну за ціною 37400,00 польських злотих

-8-

по МД від 20.04.2021 № UA305160/2021/024702, необхідно було сплатити митні платежі в сумі 77367,80 грн, що становить на 26861,61 грн більше, ніж було сплачено, інші матеріали справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Положеннями п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України регламентовано, що посадові особи підприємств керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що митним органом не встановлено, що саме у ОСОБА_2 був умисел на фальсифікацію чи підробку вказаних у протоколі про порушення митних правил документів інвойсу № 0000-002950 від 16.04.2021, тобто, митним органом не доведено належними, достатніми та достовірними доказами наявність у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Митним органом при проведенні перевірки не призначались і не проводились будь-які експертизи для з`ясування як факту підробки указаного інвойсу, так і вартості переміщеного через митний кордон України транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», кузов № НОМЕР_1 .

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги те, що у листі митних органів Республіки Польща та наданих документах не міститься жодних посилань на те, що саме ОСОБА_2 має яке-небудь відношення до підробки інвойсу № 0000-002950 від 16.04.2021.

При цьому, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 виступав виключно як перевізник, доказом чого є довіреність від 15.04.2021, яка подавалась митним органам при ввезенні автомобіля, а документи, подані ОСОБА_2 під час митного контролю, були передані йому уповноваженими особами фірми-продавця, у тому числі й інвойс.

Обгрунтованими і такими, що знаходять своє підтвердження є і доводи апеляційної скарги про те, що документи про Продавця та Покупця, про які зазначено в інвойсі, а саме: відправник «UAB «RUBА» (Lietuva Saskaita, Rokiskio r.sav. Kavoliskio k., Melioratoriu g.8A) та одержувач ТЗОВ «А-СТАТ» (м. Луцьк, вул. Дубнівська 22Б. Волинська область, Україна 43010), є достовірними.

Не спростованими жодними доказами є доводи апеляційної скарги про те, що інвойс, який поданий ОСОБА_2 для проведення розмитнення ніким не скасований, не визнаний недійсним чи підробленим.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі про порушення митних правил докази, констатує, що такі не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_2 розмитнював транспортний засіб марки ««VOLKSWAGEN PASSAT», кузов № НОМЕР_1 , оскільки, відповідно до документів, які були подані митному органу, вказано, що одержувачем товару є ТОВ «А-СТАТ», а декларантом ТОВ «КАР БРОК ЮА». Жодних даних про те, що ОСОБА_2 сплачувались митні платежі, у матеріалах справи немає. Крім того, апеляційний суд враховує і той факт, що у матеріалах справи відсутні які-небудь документи, підписані особисто ОСОБА_2 , які б безумовно вказували на те, що він зобов`язується вчинити будь-які дії з митного оформлення автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», кузов № НОМЕР_1 .

-9-

Із урахуванням наведеного, слушними є і доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок по сплаті митних платежів належав ТОВ «А-СТАТ», а не ОСОБА_2 .

Оскільки у жодному наявному в матеріалах справи документі (доказі) при декларуванні та оформленні автомобіля, ОСОБА_2 не зазначав неправдивих відомостей і жоден із них не підписував, а в наявних документах чітко вказано, що транспортний засіб декларує ТОВ «КАР БРОК», а його одержувачем є ТОВ «А-СТАТ», то доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 фактично не може бути суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованими і такими, що слугують підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Для кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України доказуванню підлягає зокрема той факт, що останній, з метою приховати від митного контролю надав митному органу документи, які містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний юридичний висновок про те, що ОСОБА_2 надав митним органам неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості, тобто наявність в діях останнього прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 483 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Твердження сторони захисту про те, що в ОСОБА_2 не мав умислу надавати митним органам неправдиві відомості, апеляційний суд вважає слушними, оскільки не доведено того факту, що при ввезенні на митну територію України транспортного засобу, особисто надаючи документи, які стали підставою для переміщення автомобіля через митний кордон, ОСОБА_2 було відомо, що ці документи мали неправдиві відомості та були підроблені.

Надання митному органу документів, які як стверджує митний орган містять неправдиві відомості, не свідчить про обізнаність ОСОБА_2 про факт підроблення таких документів.

Факт прийняття митним органом від ОСОБА_2 документів, наданих при переміщенні транспортного засобу через митний кордон, жодним чином не підтверджують факту обізнаності ОСОБА_2 у тому, що такі документи є підробленими чи містять неправдиві відомості.

Будь-яких достовірних даних, які б підтверджували факт надання ОСОБА_2 митним органам країн Європи інших документів на транспортний засіб при перетині ним відповідних кордонів матеріали справи не містять.

-10-

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», із послідуючим змінами від 30.05.2008, для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органом супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 діяв із умислом, спрямованим на порушення митних правил і, при цьому, усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення, не передбачив можливості настання шкідливих наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги та не дає оцінки доводам сторони захисту про те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 поза межами шестимісячного строку, а також про направлення матеріалів справи до Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою старшого дізнавача СД Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 27.03.2025 кримінальне провадження № 0000152 від 16.02.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням у діянні відсутності складу кримінального правопорушення.

При апеляційному перегляді справи та прийнятті судового рішення, апеляційний суд враховує положення Конституції України, КУпАП та МК України, у тому числі про те, що тягар доведення обґрунтованості висновків, викладених у протоколі про порушення митних правил, покладається на митні органи, посадові особи яких проводили перевірку та склали протокол, а також принципи диспозитивності та змагальності, не перешкоджав учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

Положеннями ст. 486, 495 МК України визначено, що обов`язок доказування у митній справі покладається на митні ограни.

За приписами до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушенні митних правил, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а представником митного органу не заявлялось клопотань про направлення матеріалів справи до митного органу для проведення додаткової перевірки, і що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_2 вичерпані, у зв`язку з чим, апеляційна скарга, доводи якої знайшли своє підтвердження, та є слушними, підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

-11-

Приймаючи судове рішення, апеляційний суд бере до уваги і приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що митним органом не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували висновки суду першої інстанції та спростовували доводи апеляційної скарги.

Керуючись ст. 527-531 МК України, ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Софини І. В. про поновлення строку задовольнити, поновити захиснику-адвокату Софині І. В. строк апеляційного оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2024.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Софини І. В. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2024 щодо ОСОБА_6 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя