ПОСТАНОВА

Справа № 947/30801/25

Провадження № 3/947/4134/25

03.10.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №411512 від 03.08.2025, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дарієнко М.С. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.08.2025 року, близько 21:55, навпроти буд.24 по вул.Чубаївська в м.Одесі, керував транспортним засобом електроскутер марки Jett (200-720) потужністю 700 Вт, без державного знаку, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, різке забарвлення почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатору Drager та у медичному закладі відмовилася, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України».

ОСОБА_1 приймаючи участь в судовому засіданні, своєї вини не визнав та заявив клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки він не керував транспортним засобом у момент зупинки працівниками поліції. Це може підтвердити свідок, особа ОСОБА_2 , яка була з ним в момент зупинки та готова надати відповідні свідчення в суді. Зупинка транспортного засобу була здійсненна без належної правової підстави. Працівник поліції не повідомив причину зупинки, не назвав жодного порушення, яке могло б слугувати підставою для втручання, що суперечить вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Статус електросамокату потужністю до 1000 Вт та швидкістю до 25 км/год. визнається легкими персональними транспортними засобами, відповідно до Закону України №2956-ІХ від 24.02.2023, які підпадають під дію ПДР, але не потребують таких самих вимог як до водіїв автомобілів чи мотоциклів. А тому, на думку ОСОБА_1 , відповідно до ст.247 КУпАП адміністративне провадження підлягає закриттю за відсутністю події або складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, CD-диск в відеозаписами якими поліцейські обґрунтовують складений протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушені правил дорожнього руху України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерств внутрішніх справ України і охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015, (далі, Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі, поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходять висновку про наявність у водія відповідних ознак алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, на виконання вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 03.08.2025 о 21.55 год.; оптичним диском із відеозаписами обставин адміністративного правопорушення, на яких зафіксовано, у т.ч. підстава зупинки та відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; довідками інформаційного порталу Національної поліції, згідно яких ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України протягом року не притягувався та не отримав посвідчення водія.

Крім того, з відеозаписів на оптичному диску вбачається, що транспортний засіб - електроскутер, без державного знаку, під керуванням ОСОБА_1 , рухався та був зупинений працівником поліції, оскільки транспортний засіб рухався з порушенням правил дорожнього руху - по тротуару, на якому були дві особи, без захисних елементів. ОСОБА_1 були повідомлені причини зупинки відсутність світлоповертаючих елементів. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які у того виявляються. В свою чергу ОСОБА_1 самостійно підтвердив факт вживання алкогольних напоїв на роботі та не оспорював факту керування транспортним засобом. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права та наслідки, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер» або проїхати до медичного закладу на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейський також роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 декілька разів відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі. Після чого починається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, з яким останній був ознайомлений.

Оскільки ОСОБА_1 , не отримуючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, тобто як інша особа згідно санкції ч.1 ст.130 КпАП України, який керував транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №127/5920/22 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Доводи ОСОБА_1 про те, що електроскутер марки Jett (200-720) потужністю 700 Вт, є легким персональним транспортним засобом, не мають значення для кваліфікації його дій за ст.130 КпАП України та притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки електроскутер є транспортним засобом.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксований на відеозапису, який досліджений в судовому засіданні. Тому, твердження ОСОБА_1 , що він не керував електроскутером, не відповідає дійсності.

Правомірність зупинки ОСОБА_1 , який керував електроскутером з порушенням правил дорожнього руху, також підтверджено відеозаписом. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керує електроскутером по тротуару, з пасажиром, без одягнених шоломів та засобів захисту. Крім того, поліцейський зупинивши ОСОБА_1 , запитує, чому той керує транспортним засобом без захисних елементів, у.ч. світлоповертаючих. Тому, твердження ОСОБА_1 про безпідставність його зупинки також не відповідає дійсності.

Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський виявляє у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, про які відразу повідомляє останньому. Більш того, ОСОБА_1 сам підтверджує факт вживання алкогольних напоїв на роботі.

Відмова ОСОБА_1 від проходження відповідного обстеження також зафіксована на відео.

Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КпАП України працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тому, наявний в матеріалах справи CD-диск з відеозаписами обставин адміністративного правопорушення, є належним та допустимим доказом.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави (р/р-UA0015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач: ГУК Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.