08.10.2025
Справа № 331/4873/25
Провадження № 3/331/1735/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Запорізькій області ДПП, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

16 липня 2025 року, о 23 год. 32 хв. у м.Запоріжжі, вул.Шкільна, буд.4-а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Navara» д.н.з. НОМЕР_1 на чорному фоні, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд за межі проїзної частини з подальшим наїздом на бордюров камінь та на металеву конструкцію закладу «Ситий Вовк». Внаслідок ДТП автомобіль, металева конструкція та бруківка отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмовані відсутні, чим порушив вимоги п.2.3.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (протокол ЕПР1 № 411921 від 04.08.2025 р.).

16 липня 2025 року, о 23 год. 32 хв. у м.Запоріжжі, вул.Шкільна, буд.4-а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Navara» д.н.з. НОМЕР_1 на чорному фоні., будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП (протокол ЕПР1 № 411929 від 04.08.2025 р.).

На виклики до суду для розгляду справи ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи без його участі до суду не надходило.

З огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.5 КУпАП не є обов`язковою.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використанні всі процесуальні можливості щодо повідомлення ОСОБА_1 , проте останній з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, - сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.1, ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Згідно з диспозицією ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з диспозицією ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10.а Правил дорожнього руху в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доведеність вини ОСОБА_1 в скоєних адміністративних правопорушеннях підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411921 від 04.08.2025 року та ЕПР1 № 411929 від 04.08.2025 р., даними схеми місця дорожньотранспортної, фототаблицею, письмовими поясненнями учасників дтп, доданими до протоколу, іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні «О`Галлоган та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення. - адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя, у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які містяться в п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує: характер вчиненого адміністративного правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, ступінь його вини, та вважає необхідним призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке є більш серйозним правопорушенням, у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилами ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору, розмір якого на теперішній час становить 605,60 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.40-1, 122-4, 124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти ОСОБА_1 на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, в дохід держави.

Реквізити для сплати штрафу:

Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300

Рахунок: UA0008001;

;

Банк: Казначейство України (ЕАП);

МФО: 899998.

У разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк, на підставі ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надіслати постанову про накладення штрафу відносно ОСОБА_1 для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.В. Стратій