Єдиний унікальний номер 722/2210/25
Номер провадження 3/722/847/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №006602Е, складеного 02.08.2025 року помічником начальника ВПС начальника відділення адміністративно-юрисдикційної діяльності ОСОБА_2 зазначено, що 02.08.2025 року о 18:45 год. ОСОБА_1 був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Молдова на відстані 3000 метрів до лінії державного кордону, в адміністративних межах н.п. с. Коболчин Дністровського району Чернівецької області, в складі групи осіб спільно з гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме побачивши прикордонний наряд, та почувши його законну вимогу, вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про державний кордон України» та п.12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили піти на рибалку на озеро, яке розташоване на околиці с. Коболчин. Прямувавши до озера разом із знаряддям лову риби, вони побачили автомобіль марки «Рено Дастер», який рухався в їх напрямку. Злякавшись, вони разом почали втікати від автомобіля по полю. В подальшому автомобіль зупинився, з нього вийшли, як потім з`ясувалося, працівники прикордонної служби, наказали їм зупинитися, що ними одразу і було зроблено. Після цього, їх доставили на територію ВПС ОСОБА_7 , де було складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи його захисника та показання свідка, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наявних у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №006602Е від 02.08.2025 року та протоколу про адміністративне затримання від 02.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 в складі групи осіб спільно з гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме побачивши прикордонний наряд, та почувши його законну вимогу, вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий.

Однак, із показань наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні встановлено, що він розпочав втечу ще до з?ясування обставин перебування в автомобілі саме працівників прикордонної служби, а також до висунення останніми законної вимоги про зупинку.

При цьому, із показань ОСОБА_1 встановлено, що після висунення прикордонним нардом законної вимоги про зупинку, він та його односельчани припинили втечу та очікували прибуття прикордонного наряду.

Таким чином, судом встановлено, що будь-яких дій, спрямованих на вчинення злісної непокори законній вимозі прикордонного наряду, після висунення такої вимоги, ОСОБА_1 вчинено не було, що відповідно спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злісної непокори законним вимогам прикордонного наряду, матеріали справи не містять.

При цьому суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали у суду сумніви.

Також, слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні групою осіб злісної непокори законній вимозі працівникам прикордонного наряду належними і допустимими доказами не доведена.

За таких обставин, суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян