Номер провадження 3/754/3296/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2025 року місто Київ

Cуддя Деснянського районного суду міста Києва Салайчук Т.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ГП №530659 та серії ГП №530658 від 13.072025, ОСОБА_1 13.07.2025 о 03 годині 40 хвилин в м. Києві, вул. Закревського, 85 на вулиці у громадському місці поводив себе зухвало, словесно ображав поліцейських та висловлювався нецензурною лайкою, чим скоїв дрібне хуліганство, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 13.07.2025 о 03 годині 40 хвилин в м. Києві, вул. Закревського, 85 вчинив адміністративне правопорушення під час комендантської години, не пред`явив на вимогу поліцейського документ, що посвідчує особу, чим порушив вимогу ст.. 32 Закону України «Про національну поліцію» та скоїв злісну непокору законній вимозі поліцейського, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173, 185 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. При надходженні справи до суду явка особи не була забезпечена службовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 21.08.2025, 16.09.2025 не з`явився, про причини неявки не повідомив, про місце і час розгляду справи повідомлявся судовими повістками, які надсилались за місцем його проживання. Також ОСОБА_1 викликався повідомленням про розгляд справи відносно нього на сайті «Судова влада».

Крім того, постановою суду від 16.09.2025 до ОСОБА_1 застосовано привід в судове засідання однак вказану постанову не виконано та ОСОБА_1 не доставлено в судове засідання.

При цьому рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року визначено, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою забезпечення розумних строків розгляду, суддя вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи що, судом вжито всіх заходів, щодо забезпечення ОСОБА_1 можливості приймати участь у судовому засіданні, однак він не скористався зазначеним правом та суд про причини своєї неявки не повідомив.

При вирішенні справи, суддя виходить з достатності наявних матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняття обґрунтованого і законного рішення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні данні, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд зауважує, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, суду надано протоколи про адміністративне правопорушення, диск з відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м. Києві.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, в даному випадку не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

На долучених до протоколу про адміністративне правопорушення дисках містяться записи з нагрудних камер поліцейських, які оформлювали матеріали, виходячи з їх змісту, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Стаття 185 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не пред`явив документи, що посвідчують особу у зв`язку з їх відсутністю, про що повідомив працівників поліції. Під час затримання працівники поліції документи що посвдчують особу у ОСОБА_1 також не виявили. Отже ОСОБА_1 не мав реальної можливості виконати вимогу працівника поліції, тобто в його діях відсутній умисел щодо непокори та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Також на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи, о 3 год 40 хв. не зафіксовано зухвалу поведінку і нецензурні висловлювання ОСОБА_1 , чи його особу.

Будь-яких інших доказів, окрім відеозапису, на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тарас САЛАЙЧУК