Номер провадження: 33/813/1688/25
Номер справи місцевого суду: 522/9342/25
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Байова Олександра Олександровича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Байова Олександра Олександровича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Постановою Приморського районного суду Одеської області від 18 липня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 153, 00 грн.

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850, 00 грн.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 , остаточне стягнення у виді штрафу у розмір у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік..

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір, у розмірі 605, 60 грн. на користь держави.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

07 серпня 2025 року адвокат Байов О.О., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою у якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що в межах строку на апеляційне оскарження, апелянт звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою проте постановою Одеського апеляційного суду від 04 серпня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала. Вказану постанову адвокат Байов О.О. отримав 06 серпня 2025 року та просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

У обґрунтування апеляційної скарги адвокат Байов О.О., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначив що події 27 квітня 2025 року відбулися внаслідок гострого погіршення стану здоровя ОСОБА_1 (розвиток гіпертонічного кризу), симтоми якого були помилково інтерпритовані працівниками поліції як ознаки алкогольного сп`яніння, а в подальшому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції порушив принцип презумпції невинуватості та стандарту доведення «поза розумним сумнівом» оскільки не дослідив альтернативну версію подій, пов`язану з хворобливим станом водія. Відхилив медичні докази, проігнорував експертний висновок. Суд знецінив висновок комісійної судово-медичної експертизи №115, зазначивши, що гіпертонічний криз стався після події.

При винесенні постанови, судом проігноровано ст. 20 КУпАП - неосудність через хворобливий стан.

Апелянт звернув увагу, що протоколи про адміністративні правопорушення складалися з інтервалами, що свідчить про відсутність безперервного спостереження. Складання трьох протоколів одночасно свідчить про заздалегідь сформовану позицію щодо вини. Порушення права на захист. Особі в стані хворобливого розладу не було забезпечено адекватну правову допомогу.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також його захисника адвоката Байова О.О., апеляційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 18 липня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також його захисник адвокат Байов О.О. були присутні.

Копію повного тексту постановиадвокат Байов О.О., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 22 липня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа на електронну адресу.

24 липня 2025 року адвокат Байов О.О., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову суду.

Однак постановою Одеського апеляційного суду від 04 серпня 2025 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.

07 серпня 2025 року адвокат Байов О.О., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся повторно до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову суду а також з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також його захисника адвоката Байова О.О. перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 27 квітня 2025 року о 15:15 год. в м. Одеса, провулок Нечипуренка, 14, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Jaguar хе», д/н НОМЕР_1 , з підвісним номерним знаком ( НОМЕР_1 ) та не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 «б» ПДР. За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313342 від 27 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

27 квітня 2025 року о 15:20 год. в м. Одеса, провулок Нечипуренка, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Jaguar E-pace», д/н НОМЕР_1 , з підвісним номерним знаком ( НОМЕР_1 ), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «HYUNDAI», д/н НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , який в свою чергу проїхав вперед та скоїв зіткнення з транспортним засобом «PEUGEOT», д/н НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 «б», 12.1 ПДР. За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313306 від 27 квітня 2025 року за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 27 квітня 2025 року о 15:40 год. в м. Одеса, провулок Нечипуренка, 14, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Jaguar хе», д/н НОМЕР_1 , з підвісним номерним знаком ( НОМЕР_1 ), по вулиці Преображенська біля будинку 66, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на ПВР:471500, 471068, 230827, чим порушив п. 2.5 ПДР. За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313314 від 27 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України.

Відповідно до пункту 8.9«б» Правил дорожнього руху України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

Згідно пункту 2.3«б» Правил дорожнього руху України водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-1 КУпАПдоведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313306 від 27.04.2025 року; 2) витягом з ІПНП; 3) довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 21.02.2012 року; 4) копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4597388 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; 5) копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4597550 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП; 6) копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313306 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; 7) копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313314 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 8) диском з відеозаписом з місця події, зафіксований на портативні відеореєстратори працівників поліції.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПдоведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313306 від 27.04.2025 року; 2) витягом з ІПНП; 3) схемою місця ДТП від 27.04.2025 року; 4) поясненнями ОСОБА_3 від 27.04.2025 року; 5) поясненнями ОСОБА_2 від 27.04.2025 року; 6) диском з відеозаписом з місця події, зафіксований на портативні відеореєстратори працівників поліції; 7) копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4597388 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; 8) копією протоколу серії ЕПР1 №313342 від 27.04.2025, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП; 9) копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313314 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 10) копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4597550 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАПдоведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313314 від 27 квітня 2025 року 2) відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; 3) витягом з ІПНП; 4) довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП; 5) довідкою про отримання особою посвідчення водія; 6) направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» від 27.04.2025 року; 7) протоколом АП318 №006897 від 27.04.2025 року про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ; 8) копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4597388 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; 9) копією протоколу серії ЕПР1 №313342 від 27.04.2025, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП; 10) копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4597550 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП; 11) копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313306 від 27.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів в своїй сукупності, поза розумним сумнівом дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2025 рокута порушення ним вимог п.2.4, п.8.9«б», п.2.3«б», п.12.1, п.2.5 ПДР України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ст. 124 КУпАП тач.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративних протоколів відносно ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 27 квітня 2025 року.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, повністю відповідають вимогам Інструкції. Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апеляційної скарги адвоката Байова О.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те що внаслідок гострого погіршення стану здоровя ОСОБА_1 (розвиток гіпертонічного кризу), симтоми якого були помилково інтерпритовані працівниками поліції як ознаки алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП не за перебування у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги адвоката Байова О.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те що ОСОБА_1 не було забезпечено належну допомогу в хворобливому стані, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки з відеозапису нагрудної камери поліцейського ID 471068 (05:30 хвл.) вбачається, що при затриманні ОСОБА_1 співробітник поліції запитав чи добре себе почуває ОСОБА_1 , останній відповів, що добре, потім поліцейський запропонував викликати швидку допомогу, на що ОСОБА_1 відповів, що не треба. Крім того, на місці події була присутня цивільна дружина ОСОБА_1 ОСОБА_4 , яка додатково контролювала стан здоров`я ОСОБА_1 ID 230827 (02:15:10 хвл.)

Доводи апеляційної скарги адвоката Байова О.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те, що складання трьох протоколів одночасно свідчить про заздалегідь сформовану позицію щодо вини, порушення права на захист, особі в стані хворобливого розладу не було забезпечено адекватну правову допомогу, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки матеріали справи не містять докази звернення ОСОБА_1 ,чи його захисника зі скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

ОСОБА_1 реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Байова Олександра Олександровича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Байову Олександру Олександровичу, захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Байова Олександра Олександровича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева