Номер провадження3/205/4611/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м.Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Шиян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського районного управління поліції №1 ВП №1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

27 серпня 2025 року о 16-00 годині, 29 серпня 2025 року о 19-00 год., 30 серпня 2025 року о 18-30 годині, 02 вересня 2025 о 20-00 год., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив психологічне насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого було заподіяно шкоду психологічному здоров`ю останньої. Таким чином ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомили, клопотань про перенесення судового засідання не подавали. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються відомостями, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення, та доданими до нього матеріалами, а саме: проколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом №37157 від 03.09.2025 року, рапортом №36467 від 27.08.2025 року.

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 доведена, в його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив психологічне насильство, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та протиправну поведінку, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення з урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення , а саме: ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушниці підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.