П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із ІНФОРМАЦІЯ_1 за проколом складеним інспектором прикордонної служби групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В1 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) сержант ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №146476 від 21 липня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 08 год. 45 хв. 21 липня 2025 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) на напрямку 260 прикордонного знаку інспектором прикордонної служби групи моніторингу обстановки на відстані 2000 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, в пішому порядку у складі групи спільно з громадянином України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Своїми діями порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р.

У судове засідання ОСОБА_2 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не подавав. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому відомо що розгляд справи буде відбуватися в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Інформація щодо розгляду справи розміщені на веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam//. Повістка у формі смс повідомлення доставлено в мобільному додатку Viber на номер телефону ОСОБА_2 .

Окрім того, згідно його заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнає, щиро кається.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 у вину ставиться те, що він о 08 год. 45 хв. 21 липня 2025 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) на напрямку 260 прикордонного знаку інспектором прикордонної служби групи моніторингу обстановки на відстані 2000 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, в пішому порядку у складі групи спільно з громадянином України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Своїми діями порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р.

Згідно ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Відповідно до ч.2 ст.204-1 КУпАП ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи з положень частини 2 статті 204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України; перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинене групою осіб.

У рапорті інспектора прикордонної служби групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В1 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) сержант ОСОБА_5 вказано на те, що о 08 год. 45 хв. під час перевірки первинних місць появи правопорушників виявив та затримав 3-ох громадян України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 на околиці населеного пункту Кам`яниця (Ужгородський район, с. Кам`яниця), на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону України в напрямку 260 прикордонного знаку за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку, у складі групи осіб. Своїми діями дані громадяни порушили ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, відповідальність за що передбачено ч. 2 ст. 204-1, КУпАП.

Як вбачається, із наведеного в протоколі не вказано які саме конкретні дії вчинив ОСОБА_2 , що свідчать про його намір перетину ДКУ у пішому порядку поза межами пункту пропуску.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано на те, що письмові пояснення ОСОБА_2 , додано на окремому аркуші, однак в матеріалах справи його письмові пояснення відсутні.

Суд констатує, що жодних належних та допустимих доказів наявності у діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП матеріали провадження не містять.

Суд також враховує те, що згідно відкритих відомостей ЄДРСР та системи автоматизованого документообігу суду Д-3 слідує, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2025 №308/11250/25 закрито провадження у справі відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП; постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2025 №308/11253/25 закрито провадження у справі відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст.204-1 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_2 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суддя вважає, що у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності, за частиною 2 статті 204-1 Кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош