КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/3984/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,

при секретарі Мудрак Р. Р.,

за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ламзи Д. В.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду м. Києва у складі судді Мєлєшак О. В.

від 12 червня 2025 року

у справі № 761/11505/25 Шевченківського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , старший механік-водій, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На дану постанову 25 червня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати. Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення.

Вважає, що справа була розглянута поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та не відповідає обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції не було проаналізовано наявні у справі докази, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні є необґрунтований. Звертав увагу, що суд постановив призначити адміністративне стягнення на підставі лікарської довідки, яка не є самостійною підставою для ухвалення рішення без протоколу, складеного належним чином і вчасно. Таким чином, відсутність належного протоколу порушує ст. 256 КУпАП, яка вимагає точного зазначення події, дати, місця та учасників правопорушення. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено із суттєвим порушенням строків, а саме: подія відбулася 16.02.2025, але протокол було складено лише 24.02.2025. Захист наголошує, що ст. 254 КУпАП вимагає невідкладного складання протоколу, а затримка на 8 днів є порушенням імперативних норм закону та ставить під сумнів допустимість доказів.

Наголошує на виявленому під час ознайомлення з відеозаписом із медичного закладу конфлікті інтересів та упередженості. Відеозапис від 16.02.2025 свідчить, що працівники поліції та медична працівниця перебували у дружніх, панібратських відносинах, спілкувалися на «ти», обговорювали особисті справи та, що найважливіше, після завершення оформлення документів о 15:53 почали обійматися, цілуватися та домовлятися про зустріч. Стверджує, що така поведінка суперечить Закону України «Про Національну поліцію» та створює видимість упередженості, що є підставою для визнання складених документів недостовірними та недопустимими доказами, посилаючись на Закон «Про запобігання корупції» та практику Верховного Суду і ЄСПЛ. Зауважує, що видане поліцією «Повідомлення про запрошення до підрозділу поліції» для явки 24.02.2025 не є процесуальним документом, передбаченим КУпАП. Це лише внутрішня практика поліції, яка не є обов`язковою для явки. Також наголошується, що вписаний у нижній частині цього «запрошення» типовий бланковий запис «У разі моєї відсутності прошу протокол складати без моєї участі» не може позбавити особу її конституційного права бути присутньою при складанні протоколу та не легалізує порушення процедури.

Звертає увагу на неправдивість відомостей про нібито «відмову» ОСОБА_1 від участі у складанні протоколу 24.02.2025. Встановлено, що працівник поліції зателефонував апелянту з приватного телефону вже після фактичного складання протоколу (протокол складено о 14:45, дзвінок - о 14:49:22). У розмові ОСОБА_1 не відмовлявся від участі, а лише повідомив, що перебуває на військовій службі, що є поважною причиною для відсутності. Таким чином, апелянта було позбавлено можливості реалізувати свої процесуальні права (ст. 268 КУпАП), а протокол складено з порушенням порядку, що ставить під сумнів його достовірність. Неприбуття військовослужбовця на «запрошення» є правомірним та обґрунтованим виконанням ним конституційного обов`язку в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Ламза Д. В., в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу із викладених у ній та додаткових поясненнях доводів, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, в обґрунтування якого вказував, що справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 , копію постанови суду було ним отримано лише 23 червня 2025 року. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, просив поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, судом на підставі протоколу серії ААД№864995 встановлено, що ОСОБА_1 16.02.2025 о 12 год. 43 хв. по бульвару Павла Вірського, 12 в м. Києві, керував автомобілем «Dodge» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. В матеріалах даної справи наявні: протокол про адміністративне правопорушення від 24.02.2025 серії ААД№864995, висновком з КНП «Київська міська наркологічна клініка «Соціотерапія» від 16.02.2025 за підписом лікаря, згідно якого ОСОБА_1 16.02.2025 о 15 год 30 хв перебував у стані наркотичного сп`яніння, відеозаписом з камери працівника поліції,

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.9а ПДР України, що за висновком суду підтверджується матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Постановою КМУ від 13.06.2024 № 690 внесено зміни до пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, зокрема указаний пункт викладено в наступній редакції:

«10. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням».

Відповідно до Інструкції від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17). Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п. 20).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22).

Так, з протоколу про адміністративного правопорушення слідує, що адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 16 лютого 2025 року о 12 год. 43 хв.

З акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000906, направленого на запит суду апеляційної інстанції, дата заповнення огляду такого 16.02.2025 о 15 год. 30 хв., дата і час відбору біологічного матеріалу (сеча) 16.02.2025 о 15 год 46 хв, час проведення лабораторних тестів 17.02.2025, тестування здійснено методом - ІХА (а.с. 83-83 зв.)

Отже, матеріалами справи підтверджено, що забір біологічного матеріалу (сечі) у ОСОБА_1 відбувся 16 лютого 2025 року о 15 год 46 хв., лабораторне тестування методом - ІХА проведене 17 лютого 2025 року. При цьому, висновок щодо результатів медичного огляду на підставі вказаного лабораторного тестування складений 19 лютого 2025 року, тобто через три дні після проведення огляду та через два дні після проведення самих тестів.

Апеляційний суд виходить із того, що лабораторне тестування методом ІХА (ІмуноХроматографічний Аналіз) є засобом первинного скринінгу (попереднього виявлення) наркотичного засобу чи психотропної речовини в організмі водія. Позитивний результат ІХА-тесту (тесту на вміст наркотичного засобу) сам по собі не є достатнім доказом чи підставою для остаточного висновку про стан наркотичного сп`яніння. Остаточне встановлення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння вимагає обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом проведення додаткового, лабораторного дослідження.

За наявності лише позитивного результату ІХА-тесту, дослідження проведене щодо ОСОБА_1 , не відповідає встановленій процедурі.

Також апеляційний суд зважає на те, що у порушення встановленого порядку результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не було йому повідомлено в присутності поліцейського, який його доставив до медичного закладу 16.02.2025.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зокрема, з порушенням пунктів 15-17 розділу ІІІ Інструкції, які вказують на обов`язковість лабораторного дослідження та складання висновку безпосередньо після огляду особи та ознайомлення її із результатами у присутності поліцейського, а тому відповідно до приписів пункту 22 Інструкції, та вимог ст. 266 КУпАП висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 вважається недійсними.

Апеляційний суд також вважає слушними доводи захисту щодо порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений лише 24.02.2025 (через 8 днів після події), а також щодо позбавлення ОСОБА_1 можливості реалізувати свої процесуальні права при складанні протоколу (ст. 268 КУпАП). Складання протоколу до фактичного інформування особи, яка перебувала на військовій службі, в поєднанні з особистим (неофіційним) спілкуванням працівників поліції з лікарем-наркологом, створює сумнів у неупередженості та свідчить про непослідовність дій представників поліції.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 62 Конституції України та сталою практикою Європейського суду з прав людини (принцип in dubio pro reo - тлумачення сумнівів на користь особи), обов`язок доведення вини лежить на обвинуваченні, а будь-який сумнів тлумачиться на користь особи.

Сукупність виявлених порушень, у тому числі недопустимість медичного висновку через відсутність обов`язкового лабораторного підтвердження, не дозволяє суду дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного перегляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова