Провадження 3/524/3170/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Кременчуцького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду невідомий, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 396966 від 29.08.2025 року , 29.08.2025 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , а саме: погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди здоров`ю психологічного характеру і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином. На офіційному сайті Автозаводського районного суду (https://av.pl.court.gov.ua/sud1601/gromadyanam/csz/), у розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи. Відтак, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є настання такого наслідку, як шкода здоров`ю.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 396966 від 29.08.2025 року, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Однак, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП чітко вказує на необхідність встановлення факту настання шкоди саме фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд зазначає, що поняття "психологічне здоров`я" та "психічне здоров`я" не є тотожними. Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 199 від 15.04.2008 року "Про затвердження Порядку застосування методів психологічного і психотерапевтичного впливу", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.07.2008 р. за N 577/15268:

Пункт 2 Порядку визначає психологічний вплив як "вживання спрямованих дій на психіку людини... для формування певної системи уявлень, дій та відношень". Пункт 4 (в) Порядку передбачає застосування методів психологічного і психотерапевтичного впливу з метою "діагностики, корекції, лікування, реабілітації, профілактики розладів психічного стану людини, корекції особистості". Пункт 6.2 Порядку визначає обсяг діяльності лікаря-психолога, що включає "діагностику, корекцію психічного стану людини, її особистості, реабілітацію, профілактику психічних розладів".

Зазначені положення Наказу МОЗ України № 199 від 15.04.2008 року розмежовують загальний "психологічний вплив" та більш спеціалізовані категорії, пов`язані з "розладами психічного стану" або "психічними розладами", які потребують медичної діагностики та втручання. Факт "шкоди психологічному здоров`ю", зазначений у протоколі, сам по собі не є достатнім для беззаперечного висновку про настання "шкоди психічному здоров`ю" у контексті ст. 173-2 КУпАП, якщо такі розлади не були діагностовані відповідними фахівцями.

Таким чином, докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, а обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не доведені.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду, та виключати будь-яке інше розумне пояснення події, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у його вчиненні.

За викладених обставин суд вважає недоведеною наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 268, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ