Провадження №3/447/1637/25
Справа №447/2662/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

07.08.2025 о 09:03 год. у с. Демня по вул. Миколаївська, 1 (АЗС «MANGO») ОСОБА_1 керував транспортним засобом без номерного знаку марки «HONDA SPARK» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «DRAGER Alcotest 0925», а також прослідувати у найближчий медичний заклад ОСОБА_1 відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 21.08.2025 о 14:07 год. у с. Демня по пр. Шевченка, 10 ОСОБА_1 керував транспортним засобом без номерного знаку марки «HONDA SPARK» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 21.08.2025 о 14:07 год. у с. Демня по пр. Шевченка, 10 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом без номерного знаку марки «HONDA SPARK», не пред?явив посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, оскільки його не отримував, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 126, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, повідомив, що погоджується із складеними відносно нього протоколами про адміністративні правопорушення, просив суворо не карати, про що подав заяву, шкодує про вчинене. Крім того, вказав, що у нього відсутнє посвідчення водія, видане в установленому законом порядку, оскільки таке йому ніколи не видавалося.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У провадженні судді Головатого А.П. перебувають три справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Нормами КУпАП не передбачено вирішення судом питання про об`єднання, втім і заборони на застосування за аналогією іншого закону в процесуальних питаннях, що не врегульовані КУпАП, цей Кодекс не містить.

Дане положення узгоджується із висновком, наведеним в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 11.12.2018 у справі №308/5851/18, провадження №51-8971впа18, щодо застосування для вирішення процесуальних питань аналогічних процедур з кодексу, що вирішує процесуальні питання щодо кримінальних правопорушень.

Суддя вважає за можливе застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального та керуватися положеннями КПК України.

Відповідно до ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Згідно ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суддя вважає за необхідне об`єднати справи про притягнення до адміністративної відповідальності за №447/2424/25, №447/2661/25 та №447/2662/25 і присвоїти їм єдиний номер 447/2662/25, що буде сприяти повному та всебічному розгляду таких.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 вищевказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність кількох таких ознак зафіксована у вищевказаних протоколах про адміністративне правопорушення:

- серії ЕПР1 №415020 від 07.08.2025, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці;

- серії ЕПР1 №429792 від 21.08.2025, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №415020 від 07.08.2025 та серії ЕПР1 №429792 від 21.08.2025 складено саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції №1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується проведеним оглядом відеозаписів, долучених на диску до матеріалів справи.

Відповідно до відеозапису, долученого до протоколу серії ЕПР1 №415020 від 07.08.2025, з такого вбачається, що ОСОБА_1 перевозив пасажира без мотошолому на скутері та був зупинений працівниками поліції. У ході розмови з поліцейським Гандзюк СС. Повідомив, що пасажиром є його неповнолітня донька. Поліцейський висловив припущення, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп?яніння, оскільки у нього виявив ознаки такого стану, та запропонував проти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, повідомивши, що прилад покаже стан сп?яніння, бо він «пиво пив, пив 50 грам». Проїхати у медичний заклад ОСОБА_1 також відмовився.

Відповідно до відеозапису, долученого до протоколу серії ЕПР1 №429792 від 21.08.2025, працівник поліції, після зупинки ОСОБА_1 , коли той керував скутером без номерного знаку, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння через виявлені у ОСОБА_1 ознаки такого стану. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не надав письмових пояснень ні у спеціально відведених графах протоколів, ні на окремому аркуші, зауважень не висловлював, протоколи підписувати відмовився, як і отримувати їх копії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серій: ЕПР1 №415020 від 07.08.2025, ЕПР1 №429792 від 21.08.2025, ЕПР1 №429802 від 21.08.2025; проведеними оглядами відеозаписів, долучених до матеріалів справи; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.08.2025 та 21.08.2025, актами огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.08.2025 та 21.08.2025, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5415598 від 07.08.2025, та іншими матеріалами справи.

Таким чином, зібрані докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 в інкримінованих йому діяннях поза розумним сумнівом.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає різне покарання для водіїв (штраф з позбавленням права керування транспортними засобами) та інших осіб (штраф). Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ст. 130 КУпАП, а тому підлягає покаранню у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

В абз. 3 п. 28 вищевказаної постанови зазначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Водночас, покарання, зазначене у санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативним.

Відтак, у зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, беручи до уваги тяжкість ймовірних наслідків, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, а також у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією зазначеної статті КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, з позбавленням права керування транспортним засобом без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п?ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п?ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.