ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/2923/25 № 3/610/694/2025
м. Балаклія09 жовтня 2025 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борщівка Балаклійського району Харківської області, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 031398 від 17.07.2025 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що:

« 17.07.2025 о 14.34 год за адресою: АДРЕСА_1 у магазині Продукти гр. ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольних напоїв, а саме горілки "PERVAK" об`ємом 0,25 л та пива "ОХТИРСЬКЕ" світле вміст 4,4 % оборотів об`ємом 2 л без наявності ліцензії на здійснення такої діяльності, чим порушила вимоги ч. 22 ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, тютюнової сировини, рідини, що використовуються в електронних сигаретах".

ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду повідомлена за вказаними в протоколі місцем проживання, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 30), та номером мобільного телефону, про що свідчать довідка про доставку 25.09.2025 повідомлення у додатку "Viber" (а.с. 29) та телефонограма від 03.10.2025 (а.с. 31), однак в судове засідання не прибула. Таким чином, судом були вжиті заходи для забезпечення її права на участь у судовому засіданні. Проте її відсутність відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

07.10.2025 надала суду клопотання, в якому просила про відкладення судового засідання по справі до усунення працівниками поліції виявлених нею недоліків в матеріалах справи, однак суддя не вбачає в цьому необхідності.

Отже у судді відсутні підстави для відкладення розгляду справи, зважаючи на закінчення 17.10.2025 строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому вважає можливим розглянути справу за її відсутності, зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі в розгляді справи.

ОСОБА_1 надала суду заперечення, в яких свою вину не визнала. Повідомила, що вона не знайома з ФОП ОСОБА_2 та не працює у нього, з 02.10.2013 по теперішній час працює КП "БТМ" Балаклійської міської ради Харківської області на посаді сторожа. Зазначила, що власником магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " є ФОП ОСОБА_3 , у якої при вході в приміщення магазину розміщені копії дозвільних документів на роздрібну торгівлю. Вказала, що в протоколі розписалася на чистому бланку (а.с. 22, 33-36).

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП, якою передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.164 КУпАП є спеціальний суб`єкт.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст. 3, 42 Господарського Кодексу України, ст. 1 Закону України "Про підприємництво", ст. 1 Закону України "Про ліцензування окремих видів господарської діяльності" підприємницька діяльність є одним з видів господарської діяльності, однією з обов`язкових ознак якої є систематичність її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Враховуючи вимоги вказаних норм, констатації підлягає факт того, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Згідно з наказом ГУ ДПС у Харківській області ДПС України від 08.07.2025 було наказано працівникам податкової служби провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за місцем фактичного провадження діяльності в господарському об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , з 09.07.2025тривалістю не більше 10 діб, тобто в розумінні положень ГК України, саме ОСОБА_2 є суб`єктом господарювання, а отже належним суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях також вказала, що під час проведення перевірки 17.07.2025 в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , їй було запропоновано розрахуватися за куплений товар на карту ПриватБанку, отримувачем грошей було вказано ОСОБА_2 .

Крім того, як убачається з довідки від 09.09.2025, виданої КП "БТМ" Балаклійської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 з 02.10.2013 по теперішній час офіційно працює сторожем автотранспортної дільниці.

Із огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки суб`єктом може бути посадова особа, до службових обов`язків якої віднесено забезпечення установлених правил у сфері господарської діяльності, а ОСОБА_1 самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Таким чином, протокол складено на особу, яка не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вчинення діяння за ознаками ч. 1 ст. 164 КУпАП особою, яка не є суб`єктом господарювання, виключає притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинено і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винувата у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.