Провадження № 3/686/7863/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Місінкевич А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

17.09.2025 року о 22 год. 54 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Степана Бандери, 8, керував транспортним засобом електросамокат KUGO потужністю до 3 кВт з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомотою газоаналізатора DRAGERA та в закладі охорони здоров`я КНП ХОЗЗНПД ХОР водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить довідка. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи, що на думку судді має місце з боку ОСОБА_1 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд, рапортом працівника поліції, відеозаписом з місця події.

Постановою Верховного Суду по справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 року, зазначено що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно доЗакону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину. Тобто, електросамокат відповідно доЗакону України № 2956-IXє легким персональним електричним транспортним засобом, а відтак особа, яка ним керувала, підлягає адміністративній відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.01.2001, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно пункту 1.10 (визначення механічного транспортного засобу), пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, пункту 3 "Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", затвердженогопостановою КМУ від 08.05.1993 року №340, для керування електросамокатом, який має потужність до 3 кВт, наявність посвідчення водія не вимагається.

Враховуючи вищезазначене ОСОБА_1 не є водієм в розумінні ст.130 КУпАП, а іншою особою, яка керує транспортним засобом, що вимагає призначення йому основного покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

Окрім цього, для керування електросамокатом, який має потужність до 3 кВт, наявність посвідчення водія не вимагається.

З урахуванням викладеного суддя приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 доведена, його дії за частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфіковані вірно, тому враховуючи особу правопорушника та з метою досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної статтею 23, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 40-1, 130, 283, 284-289 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 457158 від 18.09.2025 року). (Банк отримувача: ГУК у Хмельницькій області/ Хмельницька обл./21081300, ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0022001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Призначення платежу: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО) 899998 рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову через суд першої інстанції, який її постановив, до Хмельницького апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду А.Л. Місінкевич