Справа № 946/5299/25 Провадження № 3/946/1653/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікова Н.В., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військової частини НОМЕР_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наданими матеріалами 10.07.2025 року о 21 год. 10 хв. на відстані близько 700 метрів від прикордонного знаку № 1371, близько 850 м від лінії державного кордону, 97 кілометр річки Дунай, ділянка відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який мав намір та здійснив спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску без документів на право перетину з України у Румунію, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, суду пояснив, що у той день у с. Матроска Ізмаїльського району трохи попрацював на цвинтарі, а потім з 16-річним племінником та сином, 2018 року народження, поїхали поплавати у річці Дунай. Їхали на своєму автомобілі, проїжджаючи через блокпост, де їм нічого не сказали і ні про що не попередили, біля бази зупинились і близько години були на річці. Через годину приїхали прикордонники та повідомили, що будуть складати адмінпротокол. Зараз на тому місці зазначено про заборону знаходження, але тоді її не було. Ніякого наміру перетинати державний кордон він не мав.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності складу адміністративного правопорушення та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон країни, або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів, або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 381950, складеного відносно ОСОБА_1 , 10.07.2025 року о 21 год. 10 хв., останнього було виявлено на відстані близько 700 метрів від прикордонного знаку № 1371, близько 850 м від лінії державного кордону, 97 кілометр річки Дунай, ділянка відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б).

Разом з тим, перебування особи на певній відстані біля держаного кордону, саме по собі, без інших доказів, не може свідчити про намір особи незаконно перетнути Державний кордон.

Більш того, із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 проживає у с. Броска Ізмаїльського району.

У судовому засіданні 08.10.2025 року ОСОБА_1 зазначав, що намір перетинати кордон не мав, навів переконливі докази вказаного тощо.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, суд вважає, що вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не доведено, за таких обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова