Справа № 455/1694/25 Головуючий у 1 інстанції: Івасенко С. М.
Провадження № 33/811/1425/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Бартоша Святослава Богдановича на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року,

з участю захисника правопорушниці ОСОБА_1

адвоката Бартоша С.Б.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двісті тридцять одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 3 927,00 (три тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 18 серпня 2025 року о 13 годині 10 хвилин, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Смільниця - Кросценко», територія Хирівської ОТГ, Самбірського району, Львівської області під час прикордонного контролю на виїзд з України пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , вид. 19 червня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі прикордонного контролю встановлено, що вона є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , вид. 09 квітня 2021 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, чим здійснила спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушниці ОСОБА_1 адвокат Бартош С.Б. покликається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Стверджує, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які підтверджували б недійсність, підробку чи фальсифікацію паспорта громадянина Республіки Польща, пред`явленого ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 здійснила в`їзд на територію України та виїзд з неї у встановленому порядку через контрольні пункти пропуску за паспортом громадянина Республіки Польща, про що свідчать відповідні відмітки прикордонної служби у такому та під час проходження контролю жодних зауважень з боку працівників прикордонних органів до неї не було. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відсутності ОСОБА_1 , а про існування даної постанови дізналася 12 вересня 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень; скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Бартоша С.Б. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови місцевого суду, та приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є встановлений порядок управління, а також безпека особи, суспільства і держави. Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у спробі перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, а також у пунктах пропуску через державний кордон України без установлених документів або дозволу відповідних органів державної влади. Під незаконним перетинанням державного кордону громадянами України, іноземними громадянами й особами без громадянства слід розуміти залишення особою території однієї держави і переміщення на територію іншої держави шляхом самовільного (без відповідного документа або відповідного дозволу) перетинання державного кордону України.

Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Частиною 3 статті 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №007622Е від 18 серпня 2025 року; копією паспорта гр. Республіки Польща для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , вид. 19 червня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформацією з даними про особу, яка свідчить про наявність в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18 серпня 2025 року, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №007622Е від 18 серпня 2025 року складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та особи-порушниці.

При цьому, як вбачається із письмових пояснень правопорушниці ОСОБА_1 , які знаходяться в матеріалах справи, остання зазначила, що перетинала кордон з паспортом Республіки Польща.

Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення на правопорушницю ОСОБА_1 у виді штрафу, накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушниці ОСОБА_1 адвокату Бартошу С.Б. строк на апеляційне оскарження постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушниці ОСОБА_1 адвоката Бартоша С.Б. залишити без задоволення, а постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двісті тридцять одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 3 927,00 (три тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.