09.10.2025 Провадження по справі № 3-зв/940/6/25 Справа № 940/1852/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши заяву судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Тетяни Петрівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення №940/1852/25,

встановив:

У провадженні судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 940/1852/25 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Водночас, головуючий суддя Косович Т.П. заявила самовідвід від розгляду зазначеної справи, мотивуючи його тим, що особа, стсоовно якої здійснюється провадження у вказаній справі ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , яка станом на 09.10.2025 працює на посаді помічника судді Тетіївського районного суду Київської області, що підтверджується довідкою керівника апарату Тетіївського районного суду Київської області № 06/25 від 09.10.2025.

Ця обставина, на переконання судді, ставить під сумнів її безсторонність та неупередженість як головуючого судді при розгляді вказаної справи.

Суддя Косович Т.П. була повідомлена про час та місце розгляду заяви про самовідвід, проте у судове засідання не прибула, що не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. Суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Водночас, у КУпАП відсутні положення, які регулюють питання відводу (самовідводу) судді, однак пунктом 4 рішення №34 Ради суддів України від 08.06.2017 було надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частина 1 ст. 80 КПК України передбачає, що за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього кодексу, суддя зобов`язаний завити самовідвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справі "Piersac vs Belgium). У цьому ж рішенні ЄСПЛ висловив позицію, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаусшильдт проти Королівства Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться і будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід». (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De Cubber v. Belgium") від 26 жовтня 1984 року, п. 26),

Крім того, за змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Відповідно до вимог п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до вимог ст. 10 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, основним обов`язком судді є неупереджений розгляд справ.

Враховуючи викладене, з метою недопущення виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді при розгляді вказаної вище справи, запобігання нарікань на необ`єктивність головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості розгляду справи, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення заяви головуючого судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 940/1852/25.

Керуючись статтями 245, 294 КУпАП, ст. 75 КПК України, суддя

постановив:

Заяву судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Тетяни Петрівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 940/1852/25 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП - задовольнити та матеріали справи № 940/1852/25 передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справ між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.МАНДЗЮК