Номер провадження: 33/813/1763/25
Номер справи місцевого суду: 522/5387/25
Головуючий у першій інстанції Ляшко О. П.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання Гасановій Л.Я. кизи, за участі: представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Смалько В.О., захисника Рибака А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Рибака А.В. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

установив

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 07.03.2025 о 17:00 год. У м. Одеса, Італійський бульвар, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswsgen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатору Drager 7510 прилад 0378 тест 1010, проба позитивна та становить - 0,33 ‰ проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,0 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та його представник адвокат Рибака А.В. подали апеляційну скаргу в якій зазначають, що постанова суду незаконна та необґрунтована, просять скасувати постанову у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що

-суд першої інстанції не повно з`ясував всі обставини справи, не дослідив та не надав оцінки доказам наявним в матеріалах справи;

-в матеріалах справи відсутні докази що ОСОБА_1 керував транспортним засобом;

-відеозапис події не містить підтвердження факту керування автомобілем;

- відеозапис є неповним, на ньому відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, не зафіксовано хто саме продував газоаналізатор.

На підставі цього, просять задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймає його захисник адвокат Рибак А.В., який просив провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 за участі його представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Рибак А.В. підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №264980 від 07.03.2025 року, складеним відносно ОСОБА_1 відповідно до якого, 07.03.2025 року о 17:00 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswsgen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатору Drager 7510 прилад 0378 тест 1010, проба позитивна та становить - 0,33 ‰ проміле, чим порушив п.2.9.а «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- результатом тесту за допомогою приладу «DRAGER», згідно якого, тестом від 07.03.2025 року встановлено вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі становить 0,33 ‰ проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- диском відеозапису, з якого вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення;

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії ЕПР1 №264980 від 07.03.2025 року, вбачається, що він складений відносно ОСОБА_1 за те що, останній, 07.03.2025 року о 17:00 год в м. Одеса, Італійський бульвар, 15, керував транспортним засобом «Volkswsgen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатору Drager 7510 прилад 0378 тест 1010, проба позитивна та становить - 0,33 ‰ проміле. Від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9.а «Правил дорожнього руху України».

Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка.

ОСОБА_1 проставлений підпис в адміністративному протоколі.

Крім того, на місці зупинки, під час складання протоколу ОСОБА_1 надавав пояснення по суті порушення, зокремазазначив, що напередодні (вчора) вживав алкоголь.

Після проходження тесту газоаналізатором «DRAGER» з результатом 0,33‰ проміле, з результатом погодився, в медичний заклад їхати відмовився.

З огляду на вказане апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги що працівниками поліції не було ознайомлено ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 з результатом погодився і в медичний заклад їхати відмовився.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 07.03.2025. Зокрема, відеозапис розпочинається з моменту зупинення транспортного засобу, за кермом якого перебував, як згодом було встановлено, ОСОБА_1 . Зафіксовано як поліцейський повідомив водієві про підозру перебування його у стані алкогольного сп`яніння, наголосивши ознаки такого сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя, тремтіння пальців рук), на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій погодився та в подальшому пройшов тест на газоаналізаторі, в зв`язку з чим твердження апеляційної скарги що відеозапис не містить візуального огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є хибними. Після цього, поліцейським роз`яснені права водію та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, дослідженими під час апеляційного розгляду, які дають підстави визнати докази належними та допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Твердження апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння є неприйнятними та спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з портативного відео реєстратору та відео з автомобільного реєстратора.

Наявний відеозапис відображає послідовність дій поліцейських. Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, відповідають вимогам Інструкції. Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначені доводи повністю спростовані відеозаписом, відповідно до якого зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , в подальшому спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 який факт керування не заперечує, а навпаки надає пояснення, погоджується з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, проходить тест на газоаналізаторі «Драгер», погоджується з його результатом, визнає, що напередодні вживав алкогольні напої, не заперечує факт керування ним автомобілем, тобто відеозаписом зафіксовано як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом так і подальші події, що відбувались на місці зупинки. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, посилання апелянта, що відеозапис не є безперервним є помилковими, та спростовуються наявним відеозаписом.

Апеляційний суд вважає, що докази які були повторно дослідженні під час апеляційного розгляду, зокрема відеозаписи події, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Рибака А.В. залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07.08.2025, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець