Справа № 132/3083/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши матеріал, який надійшов з відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, студента ІІІ курсу ДНЗ «Гущинецьке вище професійне училище», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 15.09.2025 надійшов протокол серії ВАД № 677971 від 09.09.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 ці матеріали передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом серії ВАД № 677971 від 09.09.2025, 07.09.2025 близько 22:00 год., громадянин ОСОБА_2 у с. Гущинці по вул. Шевченка кидав петарди, чим порушив громадський спокій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Після отримання матеріалів, розгляд справи було призначено на 09:10 год. 06.10.2025.

У судове засідання з`явився ОСОБА_2 і його законний представник, як неповнолітнього мати ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи ОСОБА_2 повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому та запевнив, що подібне більше не повториться. З його слів, того дня він зі своїми друзями гуляли біля училища, їх знайомий приніс з собою петарди і роздав їх друзям, вони кинули лише 2 штуки. За цим спостерігав їх знайомий, який і викликав працівників поліції, ніхто з людей не скаржився, тому що вони їх кидали у місці де не було людей.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до таких висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, що тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 677971 від 09.09.2025 вбачається, що 07.09.2025 близько 22:00 год., громадянин ОСОБА_2 у с. Гущинці по вул. Шевченка кидав петарди, чим порушив громадський спокій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні цього адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 677791 від 09.09.2025;

рапортом старшого інспектора-чергового ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Дорошкевич І.В. від 07.09.2025;

письмовим поясненням ОСОБА_2 від 09.09.2025;

усними поясненнями, наданими ОСОБА_2 у судовому засіданні, та іншими матеріалами.

Зібрані в справі докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до положень статті 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно із приписами статті 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.

Статтею 24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При здійсненні провадження про притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка є неповнолітньою суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29 листопада 1985 року («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, за змістом Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються провадження правосуддя стосовно неповнолітніх («Пекінські правила»), які прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї 1985 року, і які спрямовують на те, що система правосуддя по відношенню до неповнолітнього направлена в першу чергу на забезпечення добробуту неповнолітнього й забезпечення того, щоб будь-які міри впливу на останнього були завжди пропорційні, як з індивідуальними даними особистості правопорушника, так із обставинами правопорушення.

Здійснюючи провадження щодо неповнолітніх, у кожному окремому випадку судді, суд зобов`язані зважати, що особа набуває повної процесуальної дієздатності лише з досягненням повноліття та враховувати, що національним законодавством та міжнародними договорами закріплено особливий підхід до неповнолітніх правопорушників, що зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих, форм реалізації адміністративної відповідальності.

Таким чином, закріплений законом особливий підхід до неповнолітніх правопорушників зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих (повнолітніх), форм реалізації адміністративної відповідальності, що повністю узгоджується з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року («Пекінські правила»), а також з практикою Європейського суду з прав людини та з іншим національним законодавством стосовно неповнолітніх.

Оцінюючи дії неповнолітнього, суд зважає на те, що його життєвий досвід є ще недостатній, й за наявності упущень у вихованні, ОСОБА_2 міг неправильно оцінити лінію своєї поведінки, а тому, для гарантування правового захисту суд вважає необхідним зважити на його вікові особливості в момент вчинення адміністративного правопорушення, та у відповідності до принципу 5.1 «Пекінських правил» (Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх) від 29.11.1985 року бере до уваги що «…реакція на неповнолітніх правопорушників повинна ґрунтуватися на врахуванні не лише тяжкості правопорушення, а й особливостей їх особистості»

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_2 будучи неповнолітнім, вчинив адміністративне правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків, з урахуванням відомостей про його особу, зокрема, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, самостійного доходу немає, беручи до уваги склад та матеріальний стан його сім`ї, визнання ним вини і щире каяття, відсутність негативно характеризуючих даних щодо його особи, суддя вважає, що виправлення неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП, а шляхом застосування до нього заходу впливу, передбаченого статтею 24-1 КУпАП, а саме у виді попередження, яке здатне забезпечити позитивний виховний вплив на нього.

Дана позиція суду обумовлена принципами справедливості та гуманізації щодо відповідальності неповнолітнього особи.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Особливості вікової психології неповнолітніх дають змогу обмежитися щодо таких осіб порівняно більш м`якими заходами, достатніми для забезпечення їх виправлення і перевиховання. Суспільство не має права висувати до неповнолітніх такі самі суворі вимоги, як до своїх дорослих членів.

У відповідності до положень ст.ст. 40-1, 284 КУпАП, судовий збір з неповнолітнього ОСОБА_2 стягненню не підлягає, оскільки він не піддається адміністративному стягненню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 24-1, 173, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_2 захід впливу, передбачений статтею 24-1 КУпАП, у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.П. Карнаух