ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Венгер С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП - закрито у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ВАД №649214 від 06.06.2025, ОСОБА_2 29.05.2025 близько 10:00 год. перебуваючи у АДРЕСА_2 вчинив дрібне хуліганство відносно гр. ОСОБА_1 , а саме, ображав останню нецензурною лайкою у громадському місці.

В апеляційній скарзі потерпіла вказує на незаконність та необґрунтованість постанови через допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права.

Посилається на те, що пояснення ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №649214 від 06.06.2025 року, рапорт капітана поліції від 06.06.2025є належними та достатніми доказами, які підтверджують, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Однак суд першої інстанції, враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив порушення 29.05.2025, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП постановив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Правовий аналіз змісту положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Тобто суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, не дослідив наявні у справі докази, не надав їм належної правової оцінки і фактично формально закрив провадження у справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не с обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Апелянт вказує, що суд першої інстанції при розгляді справи затягнув з її призначенням та розглядом, тим самим порушив її права як потерпілої на справедливий суд.

Крім того зазначає, що ст.268 КУпАП містить норму, відповідно до якої у разі ухилення від явки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на виклик судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ піддано приводу. Однак суд не забезпечив розгляд даної справи належним чином по суті та не скористався приводом щодо особи, щодо якої розглядалася ця справа.

На підставі наведеного потерпіла ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , та потерпіла ОСОБА_1 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції представник потерпілої адвокат Венгер С.А. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, наполягала на її задоволенні, просила постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вислухавши пояснення представника потерпілої, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд мотивуючи своє рішення про необхідність закриття провадження у справі зазначив, що подія правопорушення відбулась 29.05.2025; розгляд справи у суді першої інстанції було вперше призначено на 27.08.2025, проте неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою у судове засідання особи, як витягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , участь якого відповідно до ст. 268 КУпАП є обов`язковою.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності минув, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому, суд першої інстанції не вирішував питання щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП вчинено - 29 травня 2025 року та станом на день розгляду справи у суді першої інстанції 02 вересня 2025 року спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП є законним, оскільки ґрунтується на матеріалах справи, які були надані та перевірені судом у їх сукупності.

Апеляційні доводи потерпілої ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції формально закрив провадження по справі, незважаючи на те, що повинен був з`ясувати чи винна особа у вчинення правопорушення, чи ні не заслуговують на уваги, оскільки наведені твердження апелянта є власним хибним тлумаченням закону.

При цьому посилання апелянта на правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові від 29.04.2020 у справі № 686/4557/18, є некоректним, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Цивільним процесуальним кодексом України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП.

Твердження потерпілої про те, що суд першої інстанції затягнув з призначенням та розглядом даної справи, на переконання апеляційного суду є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, адміністративне провадження щодо ОСОБА_2 надійшло до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 01.08.2025 та в цей же день, після автоматизованого розподілу, передано судді, а потім призначено судове засідання (а.с.9,10, 11,12). У в`язку з неодноразовою неявкою до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , явка якого відповідно до вимог 268 КУпАП є обов`язковою, судовий розгляд справи відкладався та станом на день ухвалення судового рішення 02.09.2025, спливли строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі було закрито на підставі п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Застосування до ОСОБА_2 примусового приводу приводу в судове засідання, про що зазначає потерпіла в апеляційній скарзі, у даному випадку жодним чином не могло вплинути на законні та обґрунтовані висновки суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року, якою на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП стосовно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО