Провадження № 3/761/8320/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

За ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебував на території ВЧ НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, стан якого встановлено апаратом «Алконт-М», прилад № 00224, результат якого - 2,25 % проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до матеріалів долученого його заяву, в якій він вину визнав, просив звільнити його від сплати судового збору та розстрочити сплату штрафу на 6 місяців, обґрунтовуючи складним матеріальним становищем.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені, що підтверджується його у підписом у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою особою, інші долучені документи, дійшов до наступного висновку.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, поява таких осіб на території військової частини в нетверезому станів умовах особливого періоду.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є доведеною та підтверджується матеріалами справи.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, майновий стан останнього.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи, що ОСОБА_1 немає можливості відразу сплатити суму штрафу, суд вважає, що заяву слід задовольнити та розстрочити строк виконання постанови в частині сплати штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на строк 6 місяців.

При цьому суд роз`яснює, що згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Крім того, згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Тому, відповідно до вимог п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-20, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання адміністративного стягнення за постановою Шевченківського районного суду міста Києва у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень на 6 (шість) місяців, із сплатою щомісячно по 2 833 гривні

34 копійки, не пізніше 08 числа кожного місяця, до 08.04.2026.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом направлення до суду відповідного документу (квитанції).

Зупинити перебіг строку давності звернення постанови до виконання до закінчення строку відстрочення, визначеного судом.

Після спливу строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі несплати штрафу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Глянь