Номер провадження: 33/813/1968/25
Номер справи місцевого суду: 496/5648/24
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Не погодившись з даною постановою, 10 вересня 2025 року адвокат Конякін М.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року, мотивуючи поважністю пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що:

1) копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку 02 липня 2025 року, що підтверджується копіює конверта;

2) після отримання копії оскаржуваного рішення адвокат Конякін М.С. вперше подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, проте постановою Одеського апеляційного суду від 25 липня 2025 року апеляційну скаргу, подану адвокатом Конякіним М.С. на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернено особі, яка її подала.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Щодо доводів клопотання про поновлення строку про те, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку 02 липня 2025 року, що підтверджується копіює конверта, не можуть бути прийняти до уваги апеляційним судом з огляду на таке.

Оскаржувана постанова винесена 21 травня 2025 року, останній день для подачі апеляційної скарги припадає на 31 травня 2025 року, що є вихідним днем, а тому останнім днем для подачі апеляційної скарги є 02 червня 2025 року.

Вперше з апеляційною скаргою адвокат Конякін М.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся 11 липня 2025 року, мотивуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що копію оскаржуваного рішення отримав 02 липня 2025 року засобами поштового зв`язку.

Так, до апеляційної скарги долучено копія конверту та трекінг відправлення, з якого вбачається, що відправлення отримано 01 липня 2025 року (а.с.98-100).

Проте суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови суду першої інстанції, а не з днем отримання тексту постанови апеляційного суду, а, відтак, посилання на дату отримання копії постанови апеляційного суду не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, призначений на 21 травня 2025 року, що підтверджується роздруківкою перевірки стану відстеження відправлення та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.39, 77).

Також адвокат Конякін М.С. 20 травня 2025 року надіслав письмові пояснення, що свідчить про обізнаність щодо розгляду справи 21 травня 2025 року (а.с.40-43).

Однак ані ОСОБА_1 , ані адвокат Конякін М.С. після 21 травня 2025 року не звертались до суду із заявою з метою своєчасного отримання копії судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року була оприлюднена на сайті реєстру 24 червня 2025 року, однак вперше апеляційну скаргу було подано лише 11 липня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, посилання скаржника про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження пов`язаний з отриманням копії постанови 02 липня 2025 року не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо твердження скаржника про те, що після отримання копії оскаржуваного рішення адвокат Конякін М.С. вперше подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, проте постановою Одеського апеляційного суду від 25 липня 2025 року апеляційну скаргу, подану адвокатом Конякіним М.С. на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року повернено особі, яка її подала, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Дійсно вперше апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду адвокат Конякін М.С. подав 11 липня 2025 року засобами поштового зв`язку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 липня 2025 року апеляційну скаргу, подану адвокатом Конякіним М.С. на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернено особі, яка її подала.

Вищевказана постанова вмотивована тим, що адвокат Конякін М.С. не надав у повному обсязі до апеляційної скарги передбачених законом доказів, щодо наявності в нього повноважень на подання апеляційної скарги, а матеріали справи таких доказів не містять.

Копію вказаної постанови адвокат Конякін М.С. отримав 25 липня 2025 року в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.76).

Проте повторно з апеляційною скаргою адвокат Конякін М.С. звернувся тільки 10 вересня 2025 року (а.с.80-101).

Однак суд апеляційної інстанції зазначає, що будучи обізнаним про повернення апеляційної скарги, адвокат Конякін М.С. повторно звернувся з апеляційною скаргою більше ніж через місяць з дня отримання постанови Одеського апеляційного суду від 25 липня 2025 року.

Таким чином, посилання скаржника про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження пов`язаний з поверненням апеляційної скарги, яка була подана вперше, не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік