Провадження №: 3/336/3540/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 338873, 22.05.2025, о 21:58 год., у м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 3 водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21061, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Тест 2497, з результатом згоден. Чим порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того дня дійсно він з друзями вживав алкогольні напої, виникло бажання поїхати в магазин. Вони зустріли знайомого, ОСОБА_2 , який повідомив, що не вживав спиртного, тому запросили його сісти за кермо. Всі інші також розмістилися в автомобілі. Всього в транспортному засобі перебувало 11 осіб. Коли автомобіль зупинився, ОСОБА_2 встав з-за керма та пішов. ОСОБА_1 вийшов також через ліві передні двері, проте другим, оскільки праворуч від нього сиділи ще кілька осіб. Він та його друзі все це пояснювали працівникам поліції, проте все одно він був підданий огляду на стан сп`яніння.

Захисник Козлов О.Ю. просив закрити справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортний засобом.

Допитані за клопотанням захисту свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду аналогічні показання. ОСОБА_4 підтвердив, що саме він керував транспортним засобом, був тверезий, однак залишив місце зупинки транспортного засобу, оскільки боявся відповідальності за перевезення такої кількості осіб.

Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Вказані стандарти поширюються і на справи, передбачені ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема огляду на санкцію у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року), ця справа підпадає під регулювання Конвенції.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

На це прямо вказують і положення ст. 251 КУпАП, за якими доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з долученого до протоколу відеозапису, дійсно працівникам поліції зупинено транспортний засіб ВАЗ. Після зупинки транспортного засобу з його салону почали виходити чоловіки. Зокрема з передньої лівої (водійської) двері першим вийшов високий чоловік, другим власне ОСОБА_1 . Під час оформлення матеріалів справи ОСОБА_1 заперечував, що він керував транспортним засобом, пасажири автомобіля це підтверджували.

Як проголошено ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Оскільки доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять, суддя доходить висновку про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу правопорушення.

Керуючись ст. 130 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік