№ 3/211/3691/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Грубник О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2025 року о 22 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав та погрожував, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що 09 липня 2025 року він знаходився у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де з ОСОБА_3 вживали легкі спиртні напої, приблизно о 22 годині 00 хвилин приїхала ОСОБА_2 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Жодного спілкування з нею у нього не було. Близько 22 години 30 хвилин він з ОСОБА_3 пішли у будинок відпочивати. Десь опівночі його розбудили працівники поліції, яким він пояснив, що зі ОСОБА_2 він не спілкувався та не чіпав її.

ОСОБА_3 пояснив, що 09 липня 2025 року він приїхав до ОСОБА_1 у гості за адресою: АДРЕСА_2 , вони сиділи у дворі та вживали легкі спиртні напої. В період часу з 21 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин у двір зайшла ОСОБА_2 , вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діалогу не було, вони не спілкувались. Приблизно о 22 годині 30 хвилин він та ОСОБА_1 пішли відпочивати, оскільки вранці потрібно було йти на роботу. Десь опівночі приїхали працівники поліції, вони спілкувались з ОСОБА_1 , він у це спілкування не втручався. Вранці ОСОБА_1 йому повідомив, що ОСОБА_2 та її сина забрала поліція.

ОСОБА_4 пояснила, що 09 липня 2025 року до неї у гості прийшла ОСОБА_2 , яка вже перебувала у стані алкогольного сп`яніння, однак продовжила вживати спиртні напої, після чого вчинила сварку. Вона намагалась їй допомогти, просила лягти спати, але ОСОБА_2 на це ніяк не відреагувала та далі продовжила сваритись, потім просила викликати поліцію та психіатричну допомогу, але вона змогла вмовити ОСОБА_2 поїхати додому, оскільки там її чекав 12 річний син. Приблизно о 15 годині 00 хвилин вона посадила ОСОБА_2 у викликаний автомобіль. ОСОБА_2 перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, вона падала біля дверей квартири, біля автомобіля.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 09 липня 2025 року, цього ж дня о 22 годині 30 хвилин між нею та її співмешканцем ОСОБА_1 сталася сварка, в ході якої він мав агресивну поведінку, провокував її, згодом словесно ображав та погрожував фізичною розправою, на підставі вищезазначеного просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

ОСОБА_1 стверджує, що не вчиняв відносно ОСОБА_2 домашнє насильство, та взагалі 09 липня 2025 року з нею не спілкувався, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_3 .

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 .

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 09 липня 2025 року домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Вищевказане свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. М. Грубник