Справа № 711/6321/25
Номер провадження 3/711/1790/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 378776 від 02.07.2025 за ст. 122-4 КУпАП, протокол серії ЕПР1 № 378770 від 02.07.2025 за ст. 124 КУпАП та протокол серії ЕПР1 № 378782 від 02.07.2025 за ч. 3 ст. 126 КУпАП), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 30 червня 2025 року, близько 14:35 години, керуючи транспортним засобом «Toyota RAV4», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , у м. Черкаси по вул. Припортова, 42/1, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок події автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом серії ЕПР1 № 378776 від 02.07.2025, ОСОБА_1 , 30 червня 2025 року, близько 14:35 години, керуючи транспортним засобом «Toyota RAV4», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , у м. Черкаси по вул. Припортова, 42/1, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишив, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУАП.

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 378782 від 02.07.2025, ОСОБА_1 , 30 червня 2025 року, близько 14:35 години, у м. Черкаси по вул. Припортова, 42/1, керував транспортним засобом «Toyota RAV4», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом державним виконавцем постановою від 13.05.2024, чим порушив ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУАП.

Вказані вище матеріали складені відносно однієї особи, надійшли до суду одночасно та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, тому розглядаються з дотриманням ст. 36 КУпАП.

Постановою суду від 01.08.2025 три адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження за № 711/6321/25.

У судовому засіданні 31.07.2025 ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП визнав у повному обсязі, зазначив, що матеріальні питання ним узгоджені з іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 . Пояснив, що під час руху заднім ходом не відчув удару та не чув ніякого звуку, оскільки в салоні автомобіля грала музика; про те, що вчинив ДТП, він дізнався наступного дня від інспектора поліції. Його на той час не було в місті, тому до поліції він приїхав наступного ранку, тобто третього дня з часу ДТП. У поліції йому надали контакти іншого водія, якому він одразу зателефонував, щоб домовитися про зустріч для вирішення матеріальних питань.

Щодо провини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 зазначив, що про наявність обмеження у праві керування він дізнався тільки від інспектора поліції, відповідна постанова з ДВС про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у керуванні транспортними засобами йому не надходила, а тому йому про це нічого невідомо. Пояснив, що через заборгованість зі сплати аліментів на дитину має ще дві постанови державного виконавця - про обмеження права виїзду за кордон та обмеження права користування вогнепальною зброєю, які він отримував у відділенні Укрпошти та особисто розписувався за їх одержання. Інформації про обмеження права керування транспортними засобами у додатку «Дія» також не було. Зазвичай, йому на домашню адресу надходили поштові повідомлення про наявність кореспонденції, після чого він йшов до відділення Укрпошти та забирав відповідні постанови.

Також в судове засідання прибув інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, водій транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , який пояснив, що 30.06.2025 він припаркував свій автомобіль біля супермаркету, автомобіль ОСОБА_1 на той час уже стояв на парковці попереду. ОСОБА_2 повідомив, що під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у магазині і через вікно побачив як водій автомобіля, припаркованого попереду, почав здавати назад і скоїв зіткнення з його автомобілем. Доки ОСОБА_2 вийшов із магазину, водія на місці вже не було. ОСОБА_2 припустив, що удар був незначним, тому водій міг його не відчути та поїхати з місця події ненавмисно. За словами ОСОБА_2 , звуку удару він не почув, звукова сигналізація не спрацювала, світлових сигналів також не бачив, оскільки автомобіль був припаркований боком до магазину. У результаті зіткнення на його автомобілі спереду залишилися лише незначні потертості. Розгубившись, ОСОБА_2 викликав поліцію. На парковці поруч перебував ще один чоловік, який став свідком ДТП та повідомив йому державний номер автомобіля винуватця. Поліцейські, скориставшись базою даних, встановили особу водія та надали ОСОБА_2 відповідну інформацію про нього. Через день з ним зв`язався ОСОБА_1 і вони домовилися про зустріч. Вони разом поїхали на станцію технічного обслуговування, де була визначена вартість ремонту. ОСОБА_1 повністю відшкодував завдані збитки, тому ОСОБА_2 не має до нього матеріальних претензій.

Окремо ОСОБА_2 зазначив, що у випадку якщо в автомобілі ОСОБА_1 лунала музика, то водій дійсно він міг не почути звуку зіткнення. Крім того, відстань між автомобілями становила близько одного метра, а його автомобіль є значно вужчим за транспортний засіб ОСОБА_1 , тому останній міг не побачити його в дзеркалах заднього виду.

У судовому засіданні 25.08.2025 ОСОБА_1 повідомив, що звертався до ДВС з приводу наявного щодо нього обмеження у праві керування, однак ніякої конкретної інформації про направлення йому такої постанови не отримав. Крім того, ОСОБА_1 надав до суду копії постанов головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Черкаси серії ВП № 72774342 від 22.04.2025 ОСОБА_3 про встановлення йому до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі: тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; тимчасового обмеження боржника у праві полювання; тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; а також копію постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Черкаси А. Русенко серії ВП № 72774342 від 13.05.2025 про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та копію супровідного листа від 13.05.2025 про направлення боржнику цієї постанови.

При цьому ОСОБА_1 зазначив, що постанову від 13.05.2025 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування отримав фактично 11.08.2025 тільки після свого нещодавнього звернення до ДВС. Паперова повідомлення з відділення Укрпошти про надходження рекомендованого поштового відправлення йому надійшло 09.08.2025, наступного дня він забрав листа з постановою. Попередні постанови від 22.04.2025 з ДВС він отримував таким самим способом. В додатку «Дія» відомостей про обмеження у праві керування та про постанову від 13.05.2025 до цього часу немає. На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надав копію поштового конверта про направлення Другим відділом ДВС у м. Черкаси кореспонденції з трекінгом № 878на його поштову адресу АДРЕСА_2 , з відбитком штампа про надходження конверта до відділення 18006 «Укрпошта» 08.08.2025.

Також ОСОБА_1 додав, що дізнався про наявність щодо себе обмеження у праві керування транспортними засобам від інспектора поліції в приміщенні УПП в Черкаській області, куди прибув для надання пояснень та складання адміністративних протоколів.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, водія транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у цьому конкретному випадку на п. 10.9 ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому, розглядаючи цю справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378770 від 02.07.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- схемою місця ДТП, зауважень до якої від ОСОБА_1 не надходило;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378776 від 02.07.2025, складеного за ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378782 від 02.07.2025, складеного за ч. 3 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 02.07.2025, в якому він зазначив, що, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на близько припаркований автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , і, не підозрюючи, що став учасником ДТП, поїхав з місця пригоди у своїх справах;

- письмовим поясненням водія транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_2 від 30.06.2025, відповідно до якого він припаркував свій автомобіль, зайшов до магазину, і через короткий проміжок часу почув як спрацювала сигналізація його авто та через вітринне скло побачив, як в його машину в`їхав автомобіль «Toyota RAV4», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , що був припаркований попереду його авто, залишивши пошкодження лакофарбового покриття, бампера, передньої рештки та молдингу. Також до нього підійшов випадковий свідок ДТП та надав відомості про себе;

- рапортом інспектора відділу СОБ УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції А. Рутенко від 30.06.2025 про виявлення ОСОБА_2 пошкоджень на своєму припаркованому автомобілі «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 .

Постановою суду від 11.07.2025 справу було направлено на дооформлення до УПП в Черкаській області, після якого матеріали надійшли до суду повторно 18.07.2025.

За результатами дооформлення справи інспектором ВРОМ ДТП УПП в Черкаській області ДПП старшим лейтенантом поліції В. Хмарою долучено до матеріалів рапорт про неможливість долучення відеозаписів з камер спостереження магазину «Велмарт», на яких був би зафіксований момент дорожньо-транспортної пригоди, оскільки їхній радіус огляду не охоплює ту ділянку місцевості, де сталася подія; однак долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано приїзд поліції на місце виклику, де перебував заявник ОСОБА_2 , який повідомив обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю його припаркованого автомобіля.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 10.9 ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, органом, уповноваженим на складання протоколу, надано:

- протокол серії ЕПР1 № 378776 від 02.07.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- копію протоколу серії ЕПР1 № 378770 від 02.07.2025 за ст. 124 КУпАП та копію протоколу серії ЕПР1 № 378782 від 02.07.2025 за ч. 3 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 ;

- копію схеми місця ДТП від 30.06.2025;

- копію рапорта інспектора відділу СОБ УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції А. Рутенко від 30.06.2025 про виявлення ОСОБА_2 пошкоджень на своєму припаркованому автомобілі «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 ;

- копію письмового пояснення водія транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_2 від 30.06.2025, відповідно до якого він припаркував свій автомобіль, зайшов до магазину, і через короткий проміжок часу почув як спрацювала сигналізація його авто та через вітринне скло побачив, як в його машину в`їхав автомобіль «Toyota RAV4», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , що був припаркований попереду його авто, залишивши пошкодження лакофарбового покриття, бампера, передньої рештки та молдингу. Також до нього підійшов випадковий свідок ДТП та надав відомості про себе;

- копію письмового пояснення ОСОБА_1 від 02.07.2025, в якому він зазначив, що, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на близько припаркований автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , не підозрюючи, що став учасником ДТП, поїхав з місця пригоди у своїх справах.

Разом з цим, проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 щодо залишення ним місця ДТП, за що на нього складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, суд дійшов до наступного.

Стаття ст. 122-4 КУпАП установлює адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За вимогами п. 2.10.а Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху, і прагне цього.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Натомість, під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що у момент, коли здавав назад, жодних звуків, ознак фізичного чи механічного впливу, притаманних події ДТП, він не відчув і не почув, оскільки в автомобілі грала музика, а тому не здогадувався, що зачепив інший припаркований транспортний засіб, і не розуміє в який момент це сталось. ОСОБА_1 припустив, що удар міг бути невідчутним, зважаючи на незначну відстань між автомобілями, яка була близько 1 м, що підтвердив також інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 . Залишити місце події він наміру не мав, про ДТП йому стало відомо від працівників поліції, після чого наступного дня після дзвінка з поліції він прибув до управління патрульної поліції, де надав пояснення, на нього склали протоколи, надали контакти водія пошкодженого автомобіля, з яким він одразу потому зустрівся і залагодив питання матеріального відшкодування.

Такі пояснення ОСОБА_1 є логічними, чіткими, послідовними, заслуговують на увагу, і, з огляду на обставини події, суд вважає, що ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення, оскільки не усвідомлював, що став учасником ДТП. На відсутність наміру приховати подію чи уникнути відповідальності за неї вказує також його подальша поведінка, що полягала у невідкладному з`явленні до поліції та врегулюванні із водієм пошкодженого автомобіля питань матеріального характеру з приводу заподіяних пошкоджень, про що висловив міркування також ОСОБА_2 .

Крім того, зі складеної поліцейськими схеми ДТП вбачається наявність у водія ОСОБА_1 страхового полісу цивільної відповідальності власника транспортного засобу, що також вказує на відсутність необхідності заперечення чи приховання водієм причетності до ДТП з метою уникнення будь-яких матеріальних витрат

Інших доказів, що спростовували б такі висновки суду, матеріали справи не містять, відеозаписи події ДТП, які могли б відтворити обставини зіткнення автомобілів, у справі відсутні.

Відсутність умислу на вчинення правопорушення у водія ОСОБА_1 свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, уповноваженою особою надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 378782 від 02.07.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- копії протоколу серії ЕПР1 № 378770 від 02.07.2025 за ст. 124 КУпАП та протоколу серії ЕПР1 № 378776 від 02.07.2025 за ст. 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 ;

- копія схеми місця ДТП від 30.06.2025;

- копія рапорта інспектора відділу СОБ УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції А. Рутенко від 30.06.2025 про виявлення ОСОБА_2 пошкоджень на своєму припаркованому автомобілі «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 ;

- копія письмового пояснення водія транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_2 від 30.06.2025, відповідно до якого він припаркував свій автомобіль, зайшов до магазину, і через короткий проміжок часу почув як спрацювала сигналізація його авто та через вітринне скло побачив, як в його машину в`їхав автомобіль «Toyota RAV4», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , що був припаркований попереду його авто, залишивши пошкодження лакофарбового покриття, бампера, передньої рештки та молдингу. Також до нього підійшов випадковий свідок ДТП та надав відомості про себе;

- копія письмового пояснення ОСОБА_1 від 02.07.2025, в якому він зазначив, що, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на близько припаркований автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , не підозрюючи, що став учасником ДТП, поїхав з місця пригоди у своїх справах;

- копія постанови Другого відділу ДВС у м. Черкаси серії ВП № 72774342 від 13.05.2024 про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно із виконавчим листом № 711/4284/23 від 28.07.2023.

За клопотанням ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) суд скеровував запит щодо дати і способу направлення боржнику вказаної постанови від 13.05.2025 у виконавчому провадженні № 72771342 та підтвердження її отримання ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації Другого відділу ДВС від 12.08.2025 № 15211/26.21-48/121669 у них на виконанні перебуває виконавче провадження № 72771342 з примусового виконання виконавчого листа № 711/4284/23, виданого 28.07.2023 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , у межах якого державним виконавцем винесено 13.05.2024 постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Постанову боржнику направлено шляхом простої кореспонденції, у зв`язку з чим надати підтвердження отримання ним постанови неможливо. Разом з цим, 08.08.2025 ОСОБА_1 було повторно надіслано постанову за місцем проживання: АДРЕСА_3 , рекомендованим листом № 878, і згідно з відстеженням трекінгу АТ «Украпошта», ОСОБА_1 отримав постанову 11.08.2025.

На підставі отриманої інформації суд дійшов висновку, що органом державної виконавчої служби не підтверджено факт належного і своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про винесення постанови щодо тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами. У зв`язку з цим ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність такого обмеження, і, відповідно, не мав умислу на його порушення. Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що на момент керування транспортним засобом 30 червня 2025 року, він не знав про існування постанови про тимчасове обмеження у праві керування, не спростовані належними, достовірними і допустимими доказами, що свідчить про недоведеність умисного порушення з боку водія.

Крім того, про відсутність у ОСОБА_1 намірів уникнути чи порушити дотримання встановлених обмежень у праві керування свідчить його сумлінність щодо отримання попередніх трьох постанов державного виконавця про встановлення інших обмежень прав, винесених 22.04.2025, і надання про них інформації суду за власною ініціативою.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, стосовно особи має бути встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами і такий факт має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд наголошує, що не має повноважень на самостійне відшукання доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

За наведених обставин, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів належного вручення ОСОБА_1 постанови про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами до моменту складання адміністративного протоколу ЕПР1 № 378782 від 02.07.2025. Копія вказаної постанови, яка ймовірно повторно надіслана поштовим зв`язком, оскільки факт попереднього направлення цієї постанови не підтверджений, отримана ОСОБА_1 лише 11.08.2025. У зв`язку з цим, суддя вважає недоведеною обізнаність ОСОБА_1 про наявність щодо нього обмеження на дату керування транспортним засобом.

Таким чином, на переконання суду у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 умисно керував автомобілем, знаючи про тимчасове обмеження свого права керування, з огляду на що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутня.

Оскільки всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, подальшу поведінку, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у межах санкції статті у виді штрафу, а провадження у справах про адміністративні правопорушення за ст. 122-4 та ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

Керуючись положеннями статей 36, 122-4, 124, 126, 247, 279, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 та ч. 3 ст. 126 КУпАП України - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко