Провадження № 3/193/387/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 жовтня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., за участі секретаря судового засідання Ратушної В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Омельченка Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №9 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

30 червня 2025 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення складені стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, 25 червня 2025 року о 23 год. 00 хв., в с-щі Софіївка по вул. Спортивній, 10, Криворізького району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проте в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу AlkotestDrager та в медичному закладі відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 25.06.2025 року до нього приїхав його знайомий на ім`я « ОСОБА_2 » та попрохав його автомобіль ВАЗ 2115 сірого кольору, номерний знак не пам`ятає. Він погодився. Приблизно о 23:00 годині 25.06.2025 року він знаходився у будинку, почув як заїхав автомобіль у двір, чоловік на ім`я « ОСОБА_2 » вийшов і направився до своїх знайомих, які мешкають в с-ще ОСОБА_3 . У цей же час він також побачив з будинку світло від проблискових маячків патрульного автомобіля, на що він і вийшов. Автомобіль стояв у дворі, ворота у двір були , як і раніше, відкриті. Двері водія були відкриті. Працівники поліції стояли біля двору, він підійшов до них. Йому запропонували проїхати для освідування, він відмовився, вважав, що його додому не привезуть і він змушений буде самостійно добиратися додому. Пройти тест «Драгер» не запропоновували. Після його перевірки, йому повідомили, що він знаходиться в розшуку у зв`язку із проходженням військової служби. Після цього повезли до ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погрожували автоматом, він злякався і погодився. Пояснив, що підписав протокол, бо поліцейські погрожували викликати ВСП. Дружина та донька також вийшли з будинку і бачили. Також пояснив, що чоловік на ім`я « ОСОБА_2 » заїхав у двір, залишив автомобіль та втік городами. Чого злякався, йому не відомо. Телефон « ОСОБА_2 » повідомити не може, адресу проживання повідомити не може, прізвище, ім`я та по-батькові чоловіка на ім`я « ОСОБА_2 » повідомити не може. Раніше він кілька разів вже до нього приїздив. Після 26.05.2025 року його не бачив, він не телефонував. Чи має цей чоловік посвідчення водія йому невідомо. Його телефону не зберіг. Знає його по службі. Штраф про притягнення його до адміністративної відповідальності , накладений 25.06.2025 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП сплатив. Чому не оскаржив пояснити не може. Підтримав клопотання адвоката про закриття адміністративної справи за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. У той день вживав горілку дві чарки.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , проживають разом. 25.06.2025 року чоловік був вдома, близько 23:35 її розбудила донька, вони вийшли у двір. Працівники поліції їй повідомили, що її чоловік є таким, що самовільно залишив частину. Він поїхав з ними і повернувся приблизно о 01:00 год. також пояснила, що у той день приїхав чоловік на ім`я « ОСОБА_5 » приблизно в обід. Приїхав у гості до чоловіка. Бачила його перший раз. Попрохав машину, йому необхідно було по справах. Коли вона вийшла з будинку, фари автомобіля були ввімкнені, двері водія трохи відкриті.

Від допиту свідка ОСОБА_6 відмовилися.

Захисник в судовому засіданні підтримав письмове клопотання про закриття адміністративної справи у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, матеріали складені з порушеннями. А саме: не надано доказів фіксації керування транспортним засобом ОСОБА_1 , частково відеофіксація проведена з мобільного телефону працівника поліції; відеофіксація проведена при складанні протоколу у ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області; протокол про затримання не було складено; ОСОБА_1 підписав протокол не читаючи його; пояснення записані працівником поліції; на відеозапису не відображено роз`яснення прав особи; направлення на освідування складено після складання протоколу, про що зазначено пізнішим часом; назва медичного закладу зазначена невірно. Враховуючи викладене, вважав, що докази зібрані з порушеннями та є неналежними та недопустимими, що є підставою для закриття адміністративної справи у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до такого висновку.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Не виконання цієї вимоги тягне за собою настання адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав,є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбаченіст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

З переглянутого відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, та є об`єктивним доказом у справі, вбачається, зокрема, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. При цьому, йому було роз`яснено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Переглянувши відеозапис, встановлено, що дійсно автомобіль, за яким рухались та в подальшому наздогнали працівники поліції, рухається, заїжджає у двір. У той же час, жодної особи, окрім ОСОБА_1 у дворі біля автомобіля не було, пояснень щодо іншої особи не були надані, а дана версія з`явилася під час розгляду адміністративної справи та протирічить первісним поясненням ОСОБА_1 .

Суддя вважає, що дані дії були виконані водієм свідомо, задля уникнення адміністративної відповідальності, тож критично ставиться до пояснень водія ОСОБА_1 про відсутність факту керування ним транспортним засобом під час зупинки, що також знаходиться у протиріччі з його діями по оплаті штрафу за постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а отже визнання ним факту керування автомобілем 25.06.2025 року та особистого визнання керування під час бесіди під час відеофіксації.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП на відеозапису чітко зафіксовано процедуру відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а також в медичному закладі, при цьому працівники поліції поводяться коректно, будь-яких даних про необ`єктивне ставлення до ОСОБА_1 з боку працівників поліції, не зафіксовано. Будь-яких зауважень з боку ОСОБА_1 з приводу відсутності керування ним транспортним засобом, а також заперечень його дружини відсутні. Натомість від ОСОБА_1 зафіксовані пояснення, що він їде додому 20 км на год., вживав горілку 2 чарки після чого керував транспортним засобом, претензій до працівників поліції не має, окрім того, щоб його відвезли додому. Також, з оглянутого відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлений із постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, права особі роз`яснені. Після складався протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому також в графі роз`яснення прав стоїть особистий підпис ОСОБА_1 ..

Враховуючи правову позицію, висловлену Постановою ВС від 25.09.2019 у справі № 127/19283/17, наявність не оскаржених постанов про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП суд вважає, заперечення в цій частині надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Покази свідка ОСОБА_4 суддя не може визнати такими, що надані безсторонньо, оскільки вони неодноразово суперечать показам в частині пояснень щодо «іншої» особи ОСОБА_1 та надані з певною зацікавленістю, які б дозволили ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на недопустимість доказу відеозаписів, оскільки дані про відеозаписи зазначені в протоколі ЕПР №1 372933, тому відеозаписи, долучені до протоколу, є належним та допустимим доказом.

Окрім того, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП законодавцем встановлений обов`язок проведення відеозапису чи залучення двох свідків саме під час проходження огляду, а не фіксації руху транспортного засобу. КУпАП не передбачено обов`язку долучати до протоколу відеозапису із фіксацією керування транспортним засобом, на підтвердження даних обставин можуть бути надані інші докази в розумінні ст.251 КУпАП, які оцінюються судом в сукупності у відповідності до положень ст. 252 КУпАП. Отже, кодексом України про адміністративні правопорушення не вимагається відео фіксування зупинки транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими доказами:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських, препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2025 згідно якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с.6);

- рапортом інспектора СРПП ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Корж В.В. від 25.06.2025 (а.с.4);

- письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно яких пояснив, що 25.06.2025 близько 22:30 год. вживав алкогольні напої, а саме горілку в кількості 150 гр., після чого керував автомобілем в с.Софіївка по вул.Незалежності, де був зупинений працівниками поліції (а.с.2);

- довідкою інспектора САП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції Бакун О., згідно даних якої вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 від 18.05.2000 (а.с.7);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського на яких зафіксовано обставини події вчиненої ОСОБА_1 25.06.2025 (а.с.5);

- роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом від 26.06.2025 ОСОБА_1 (а.с. 3).

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В протоколі зазначено час скоєння правопорушення відповідно до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої НаказомМВС України від 06.11.2015 №1376 та ст.. 254 КУпАП, що не викликає сумніву та підтверджено поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Зауваження про підписання пояснень ОСОБА_1 25.06.2025 без прочитання не заслуговують на увагу, оскільки у поясненнях міститься особистий підпис ОСОБА_1 із зазначенням «З моїх слів записано вірно мною прочитано». Зауважень не містить.

Отже, всі зауваження захисника жодним чином не спростовують зібрані по справі докази та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тлумачення захисником вимог закону на власний розсуд не можуть слугувати підставою для закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані в судовому засіданні, розцінює як такі, що надані з метою уникнення відповідальності, а зауваження захисника до протоколу та відеозапису - обраним способом захисту.

Під час перегляду відеозапису з місця оформлення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 та його дружина, допитана у якості свідка, жодного разу не повідомила поліцію, що ТЗ перебував під керуванням іншого водія, а також враховуючи пояснення, надані ОСОБА_1 в день вчинення адміністративного правопорушення, щоб дозволило судді прийти до переконання про послідовну та добросовісну позицію особи в цій справі. Аналіз вказаних доказів свідчить лише про обрання ОСОБА_1 під час судового розгляду позиції захисту, яка зводиться до заперечення факту керування ТЗ, що є абсолютним правом особи на захист, проте вказана позиція не стала переконливою для судді, зважаючи на сукупність інших доказів, які містяться в матеріалах справи.

Отже, враховуючи особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна «поза розумним сумнівом» констатувати винуватість правопорушника доведеною.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги,що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, під час розгляду справи беззаперечно встановлено, що працівником поліції була висунута вимога ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився, що зафіксовано на нагрудні бодікамери інспектора патрульної поліції, як зазначено у протоколі.

Результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

Дані відеофіксації, оглянуті під час судового розгляду, підтверджують вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння та висловлену останнім відмову від проходження такого огляду, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, як-то визнання вини, поведінка під час спілкування із працівниками поліції, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та первісним поясненням самого ОСОБА_1 , а існування іншого невідомого водія є пізніше вигаданою версією задля уникнення адміністративної відповідальності.

Жодні з наведених обставин не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. А суперечлива поведінка ОСОБА_1 під час визнання вини за ч. 2 ст. 122 КУпАП (визнання вини та факту керування) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (не визнання вини та факту керування) за одним епізодом 25.06.2025 року суддею визнається такою, що направлена на уникнення відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що доводи захисника спростовані належними доказом.

Приведені докази свідчать про те, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а його вину доведено наявними у справі доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою та відображають послідовність обставин та дій.

З огляду на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Згідно вимог ст.40-1КУпАП та п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл../Дн-ка об/21081300, розрахунковий рахунок UA0004001, код ЄДРПОУ одержувача 37988155, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, розрахунковий рахунок UA0026001, код ЄДРПОУ одержувача 37993783, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)).

Роз`яснити, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.О.Кравченко