Справа № 591/9577/25 Провадження № 3/591/2825/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В.,з участю адвоката Юшкевич Є.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВЧ НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Київ, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , начальник радіоелектронної боротьби-начальник групи радіоелектронної боротьби ВЧ НОМЕР_1 , військове звання капітан, за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.08.2025 р. № А 4689 №024 встановлено, що ОСОБА_1 20 серпня 2025 року в пункті тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_2 начальник радіоелектронної боротьби начальник групи радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 до 20.08.2025 року не виконав розпорядження начальника штабу військової частини НОМЕР_1 № 194/1/1666*** від 14.08.2025, а саме не забезпечив взяття зобов`язань (укладення договорів) під 100% виділеного фінансового ресурсу, до 20.08.2025 р.; не забезпечив використання коштів під 100% виділеного фінансового ресурсу; не вжив заходів щодо посилення фінансової дисципліни у сфері управління бюджетними асигнуваннями, цільовим, раціональним використанням фінансового ресурсу; не здійснював щоденний контроль за повнотою освоєння виділеного фінансового ресурсу. Крім того не виконав розпорядження начальника штабу військової частини НОМЕР_1 № 194/1/1162*** від 10.07.2025, що вказує на систематичне невиконання розпоряджень. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 з правопорушенням викладеним в протоколі не погодився, просив закрити провадження у справі, пояснивши, що до нього в частині упереджене ставлення.

Адвокат Юшкевич Є.Ю. подала письмові заперечення на протокол та просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, аналізуючи матеріали протоколу серії А4689 № 024 від 21.08.2025 року, слід зробити висновок, що вина ОСОБА_1 підтверджується лише самим протоколом про адміністративне правопорушення серії А4689 № 024, складеним уповноваженою особою, однак з порушенням вимог статей 254 - 256 КУпАП, оскільки під час складання протоколу не було залучено двох свідків.

Сам протокол складений на підставі рапорту молодшого сержанта ОСОБА_3 , а з матеріалів протоколу серії А4689 № 024 взагалі не зрозуміло свідок ОСОБА_4 був свідком чого складання самого протоколу чи вчинення адміністративного правопорушення, адже жодних пояснень зазначений свідок не надав, принаймні до матеріалів протоколу таких пояснень не додано.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути покладений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 дійсно не виконав розпорядження начальника штабу військової частини НОМЕР_1 .

Адже матеріалами, що долучені до протоколу не підтверджується, коли саме до ОСОБА_1 було доведено розпорядження начальника штабу віськової частини НОМЕР_1 № 194/1/1666*** від 14.08.2025 та розпорядження № 194/1162*** від 10.07.2025 року, які заходи ОСОБА_1 фактично вжив на його виконання, з яких саме причин дані розпорядження не були ним виконані і чи дійсно вони не були виконані.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 "не забезпечив виконання взятих зобов`язань (укладення договорів) під 100% виділеного фінансування до 20.08.2025 року".

Однак матеріали не містять жодних конкретних доказів, які підтверджують факт невиконання ОСОБА_1 обов`язків; відсутні додані документи/докази (копії договорів, листи, фінансові акти); не враховано можливі об`єктивні обставини, що не залежали від нього.

Це свідчить про відсутність об`єктивних даних, які підтверджують склад адміністративного правопорушення.

Адже в рапорті уповноваженої особи, відповідальної за організацію та проведення процедур закупівель/спрощених закупівель військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 зазначено, що 10 824 725,45 грн. очікують на підпис, 5 671 565,40 грн. на перевірці в юридичній службі, на решту коштів ведуться перемовини з постачальниками.

Наведене свідчить про спроби виконання розпоряджень ОСОБА_1 , тобто в даному випадку неможливо говорити про недбале ставлення останнього до військової служби.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків полягає у невиконання дій, які входять до службових обов`язків.

Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено перелік загальних обов`язків. Статтею 16 цього Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками, міститься і в ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В протоколі серії А4689 № 024 від 21.08.2025 та матеріалах, переданих до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду не міститься зазначення конкретних службових обов`язків ОСОБА_1 .

Отже, при визначенні сфери службової недбалості слід установити межі службової компетенції службової особи та конкретне коло її повноважень.

Невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків може бути як одноразовим, так і систематичним, і набувати вигляду певної лінії поведінки по службі. З цього випливає необхідність установлення конкретних обов`язків, які покладалися на конкретну військову службову особу та які з цих обов`язків не виконані чи виконані неналежним чином, а також які нормативні положення порушені суб`єктом правопорушення.

Слід ураховувати, що відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, характеризується необережністю, яка може виступати у двох формах: злочинна самовпевненість або злочинна недбалість.

Водночас наявність матеріальної шкоди внаслідок недбалого ставлення військової службової особи до військової служби може мати місце, однак, це не впливатиме на склад цього адміністративного правопорушення лише в разі, якщо така шкода не підпадає під ознаки «істотної шкоди», визначеної п. 2 примітки до ст. 425 КК України, згідно з якою істотною шкодою, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається шкода, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Саме за ознакою «завдання істотної шкоди» і слід відрізняти склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, від складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 425 КК України (недбале ставлення до військової служби).

В протоколі серії А4689 № 024 зазначено, що «…капітан ОСОБА_1 своїми діями вчинив недбале ставлення до військової служби, що призвело до тяжких наслідків…».

Отже, без конкретизації "тяжкі наслідки" виглядають оціночним твердженням.

Відповідно до абз. 2 п. 3 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 23 жовтня 2021 року №329 (Далі - Інструкція), помилкові та неправильні записи закреслюються однією лінією і засвідчуються підписами особи, щодо якої складається протокол, та уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол.

Не допускаються закреслення чи виправлення записів, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений.

В порушення зазначеної норми, протокол серії А4689 № 024 від 21.08.2025 містить в собі виправлення записів, а також унесення додаткових записів після того, як його підписав ОСОБА_1 , оскільки в його примірнику такі записи відсутні, в тому числі і підпис свідка ОСОБА_4 .

Наведені вище обставини в повній мірі не з`ясовані уповноваженою особою, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення до військової служби, що призвело до тяжких наслідків, в умовах особливого періоду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В розумінні статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищенаведеного, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять доказів вини у скоєнні правопорушення.

Керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 172-15, 247, ст. 283 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя Є.В.Янголь