Справа № 473/3908/25
Провадження № 33/812/426/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Чистою В.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мальченка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайнного суду Миколаївської області від 15 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 липня 2025 року серії ЕПР1 №404849 28 липня 2025 року о 07 год 35 хв. в м. Вознесенськ по вул. Матросова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia Tour», НОМЕР_1 , на перехресті з провулком Радищева, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, при виконанні обгону, не впевнився в його безпечності, та скоїв зіткнення з легковим автомобілем моделі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався попереду, в попутному напрямку, і повертав ліворуч в провулок Радищева. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6 «а», 14.6 «ґ», 12.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Вознесенського міськрайнного суду Миколаївської області від 15 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просив її скасувати, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказував, що судом у постанові були невірно викладені надані ним в судовому засіданні покази щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, він стверджував, що автомобіль ВАЗ 2107 був в нерухомому стані, та почав свій рух виконуючи розворот ліворуч за 17 метрів перед його автомобілем, але в рішенні вказано що він бачив як автомобіль ВАЗ 2107 на невеликій швидкості рухається попереду його автомобілю, ближче до правого краю проїжджої частини, що не відповідає дійсності. Також суд невірно виклав і покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які в повному обсязі підтверджували надані ним пояснення, зокрема що автомобіль ВАЗ 2107 був в нерухомому стані та почав рух, виконуючи розворот ліворуч за 12-17 м перед його автомобілем та без включення показника повороту. Крім цього в судовому засіданні були надані фотознімки, зроблені безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди. На фотознімку № 1 мається зафіксований осип ґрунту з автомобілю ВАЗ 2107. Даний осип знаходиться на середині смуги руху транспортних засобів та за межами перехрестя вул. Матросова та Радищева по напрямку до загальноосвітньої школи №5, що є підставою вважати що автомобіль ВАЗ 2107 не робив маневр повороту ліворуч, а робив саме розворот в зворотному напрямку на перехресті, при цьому не впевнившись, що його маневр буде небезпечним. Апелянт вважає, що з урахуванням того, що автомобіль ВАЗ 2107 був в нерухомому стані, припаркований до правого краю проїжджої частини по ходу його руху, то він не виконував маневр обгону, а робив об`їзд перешкоди (автомобілю ВАЗ 2107), який не дозволяв йому рухатись біля правого краю проїжджої частини, та його дії повністю відповідали п. 11.2 ПДР. Також звертав увагу, що він рухався з дозволеною швидкістю в межах населеного пункту, що підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_3 , та дотримуючись вимог п. 12.3 ПДР, натиснув на педаль гальм з метою повної зупинки транспортного засобу, але так як відстань між транспортними засобами була занадто маленькою, то його автомобіль в загальмованому стані зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2107 в межах їх смуги руху.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Мальченка І.О. - підтримали доводи апеляційної скарги

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення йому поштового відправлення судової повістки-повідомлення (а.с.54).

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мальченка І.О., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами частин 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №404849 від 28 липня 2025 року ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 28 липня 2025 року о 07 год 35 хв. в м. Вознесенськ по вул. Матросова керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia Tour», НОМЕР_1 , на перехресті з провулком Радищева, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, при виконанні обгону, не впевнився в його безпечності, та скоїв зіткнення з легковим автомобілем моделі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався попереду, в попутному напрямку, і повертав ліворуч в провулок Радищева. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6 «а», 14.6 «ґ» 12.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 14.6 Правил дорожнього руху України встановлено, що заборонено обгін: на перехресті (підпункт «а») та транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд (підпункт «ґ»).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. розглядається в межах висунутого обвинувачення, яке сформульовано в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом із тим, оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, з висновком протоколу щодо порушення ним вимог обгону він категорично не згоден.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , пояснення свідків ДТП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що були відібрані працівниками поліції під час складання адмінматеріалів.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції під час складання адміністративних матеріалів, він рухався на автомобілі «Skoda Octavia Tour», НОМЕР_1 та здійснив об`їзд транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 , який без (ввімкнутих) поворотів почав рух з узбіччя. Не встигнувши зреагувати, він здійснив зіткнення з даним транспортним засобом (а.с. 6).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції під час складання адміністративних матеріалів, він рухався на автомобілі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. 80-ї Штурмової дивізії, при повороті наліво в провулок Радіщева відбулося зіткнення з автомобілем, який вдарив його автомобіль в ліву сторону при здійсненні обгону (а.с. 8).

Свідок ОСОБА_3 надав працівникам поліції пояснення, що автомобіль «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 почав робити маневр ліворуч рух без розпізнавальних знаків, внаслідок чого автомобіль «Skoda Octavia Tour», НОМЕР_1 почав гальмувати, приймаючи ліворуч та здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_4 у письмових поясненнях, наданих працівникам поліції, зазначав, що, вийшовши на двір бачив, як автомобіль «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 здійснював маневр повороту ліворуч, з увімкненим покажчиком повороту, повертаючи в провулок Радищева, а автомобіль, що знаходився позаду - «Skoda Octavia Tour», НОМЕР_1 на швидкості здійснив зіткнення з даним авто, що повертав ліворуч (а.с. 7).

Постановляючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції вважав доведеним, що зіткнення транспортних засобів під керуванням правопорушника та потерпілого відбулося внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 12.1 14.6 «а» Правил дорожнього руху України та знаходиться з ними у причино-наслідковому зв`язку.

При цьому суд вважав встановленим, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia Tour», НОМЕР_1 , здійснював обгін транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті, а той факт, чи був ввімкнений покажчик лівого повороту водієм транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 перед початком здійснення ним повороту ліворуч не є вирішальною обставиною у даній справі.

Між тим, з оскаржуваної постанови вбачається, що висновок про доведеність того факту, що ОСОБА_1 здійснював обгін, сформовано судом лише на поясненнях потерпілого ОСОБА_2 . При цьому судом першої інстанції не надано належної ніякої оцінки тому, що ОСОБА_1 такий факт заперечував, та стверджував, що водій транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не їхав, а стояв на правому узбіччі дороги, та ОСОБА_1 почав здійснював об`їзд перешкоди автомобіля «ВАЗ 2107», тоді як останній почав здійснювати розворот без увімкнення покажчика повороту.

Такі пояснення ОСОБА_1 є послідовними, оскільки про здійснення ним маневру саме об`їзду, а не обгону, він зазначав як при складанні матеріалів на місці ДТП, так і в подальшому, надаючи пояснення в судових засіданнях.

Зазначені ОСОБА_1 обставини узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що він рухався на скутері за автомобілем «Skoda Octavia Tour», водій транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повертав ліворуч за перехрестям без покажчика повороту, через суцільну лінію, а до цього його автомобіль стояв припаркований на узбіччі.

Не спростовують таких обставин і пояснення свідка ОСОБА_4 , який бачив, що автомобіль «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 здійснював маневр ліворуч з увімкненим покажчиком повороту ліворуч, оскільки вказаний свідок не надавав пояснень про те, що до початку вказаного маневру транспортний засіб «ВАЗ 2107» рухався, а не стояв на узбіччі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що схема місця ДТП не містить даних про місце зіткнення транспортних засобів, проте зазначено про місце пошкодження транспортних засобів, яке знаходиться за межами перехрестя (відстань від перехрестя не зазначена), позначений гальмівний шлях автомобіля «Skoda Octavia Tour» НОМЕР_1 , який становить 10,9 м., починається з початку повороту ліворуч на пров. Радищева та закінчується на межі перехрестя, що виключає зіткнення транспортних засобів саме на перехресті за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно розташування на вказаній схемі транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП, вказаний автомобіль знаходиться за перехрестям (відстань не зазначена), поряд із суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки, праві задні колеса автомобіля «ВАЗ 2107» знаходяться на відстані 1,2 м від правого узбіччя дороги, слідів юзу транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 схема не містить.

Отже зафіксована на схемі ДТП дорожня ситуація не відповідає викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам автомобілем щодо здійснення автомобілем «ВАЗ 2107» під керуванням водія ОСОБА_2 повороту ліворуч в провулок Радищева, під час якого відбулось зіткнення автомобілів.

За викладених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у справі доказів не підтверджує, що ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 14.6. «а», 14.6 «ґ» «ПДР України і такі дії знаходяться у причинному зв`язку із настанням ДТП.

За такого висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 переконливими доказами, які б не викликали обґрунтованих сумнівів у доведеності вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності, не можна вважати обґрунтованим.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Отже, оскільки відповідно до діючого КУпАП справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення, є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. А тому наявність або відсутність у діях водія ОСОБА_1 інших порушень Правил дорожнього руху України, про які не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та за умови виконання яких ОСОБА_1 мав би технічну можливість відвернути дорожньо-транспортну пригоду, виходять за межі висунутого обвинувачення і не можуть бути перевірені в судовому засіданні по даному провадженню.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

З огляду на викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вознесенського міськрайнного суду Миколаївської області від 15 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць