Єдиний унікальний номер: 379/1517/25
Провадження № 3/379/800/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович за участю захисника Поліщука Р.А., розглянувши матеріали справи, що надійшли що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 15.08.2025 о 00 год 07 хв за адресою: вул. Шкільна, 17, с. Ріжки, Білоцерківський район, Київська область водій керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився на місці зупинки ТЗ у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST ARHK-0552. Результат огляду позитивний 1,20 проміле, тест №5097. Водій з результатом не згоден, пройти оглядь на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а ПДР.

ОСОБА_1 у судові засідання 10.09.2025 та 09.10.2025 не з`явився про місце дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду направив письмові пояснення в яких зазначив, що 15 серпня 2025 року перебував дома, у межах власного приватного домоволодіння. Сидів у своєму автомобілі, який стояв у дворі, біля будинку. Пояснив, що для того щоб ввімкнути освітлення в салоні потрібно, щоб було ввімкнене ближнє світло або габарити, тому габарити в авто були ввімкненні. У той час коли він сидів в автомобілі до двору заїхала службова автівка працівників поліції з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору. Поліцейські не представилися, без будь - яких законних підстав проникли на територію приватної власності. Поліцейські поводили себе провокативно і почали звинувачувати в тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на що ОСОБА_1 повідомив, що не вбачає підстав для цього. Щоб уникнути конфлікту та припинення психологічного тиску ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці. В 00 год 46 хв він продув в алкотестер Драгер, який показав 1.20 проміле. На запитання поліцейських чи згоден з результатом чітко зазначив, що не згоден. Після чого поліцейськими поставили питання чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на що він відповів «Де я зараз його пройду». Поліцейські відповіли що у ОСОБА_2 . Жодних дій щодо направлення ОСОБА_3 до лікарні не вчинили. Поліцейські тривалий час не могли роздрукувати показники приладу «Драгер», що свідчіть про його технічну несправність, або маніпуляції з даними. Потім вони сіли до службового автомобіляі повідомили , що протокол складатимуть пізніше, а всю інформацію він зможе побачити через «Дію». Жодного документа йому не надали, протокол склали за його відсутності. Він у стані алкогольного сп`яніння не перебував і не керував транспортним засобом 15.08.2025. Автомобіль перебував у нерухомому стані на території приватного домоволодіння, двигун не був заведений, а ввімкнені габаритні вогні пояснюються виключно необхідністю освітлення салону в темну пору доби, що характерно для старих моделей автомобілів, де внутрішнє освітлення працює лише при увімкнених габарітах або фарах. На відеозаписі не зафіксовано жодного руху автомобіля. Докази керування автомобілем відсутні.

Захисник Поліщук Р.А. в судовому засіданні зазначив, що 15.08.2025 ОСОБА_3 перебував удома, у межах власного приватного домоволодіня. У цей час на територію двору раптово заїхав автомобіль патрульної поліції. Працівники поліції не представились, не пояснили мету свого приїзду і без будь-яких законних підстав проникли на територію приватного домоволодіння, чим порушили вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла. Щоб уникнути конфлікту та припинити тиск на нього, ОСОБА_3 погодився пройти огляд на місці. На запитання поліцейських, чи згоден він з результатом, ОСОБА_3 о 00 год 47 хв. ОСОБА_4 відповів: «Не згоден». Після цього працівники поліції запитали, чи бажає він пройти огляд у медичного закладі, на що ОСОБА_3 відповів: «Де я його зараз пройду?». Поліцейські сказали: «У Таращі». Проте жодних дій щодо його направлення до лікарні не вчинили, хоча це є їх обов`язком. На відеозаписах чітко видно, що автомобіль перебував у нерухомому стані на території приватного володіння, двигун не був заведений. Жодного руху транспортного засобу не зафіксовано. Працівники поліції не забезпечили доставку його до лікаря. Натомість вони просто сіли у службовий автомобіль, покинули місце події і вже у автомобілі почали складати документи протокол, акт і направлення без присутності Зубчевського. Направлення на медичний огляд оформлене о 00:26, тоді як сам тест «Драгер» проведено о 00:46. Тобто направлення на огляд у медичному закладі складено раніше, ніж проведено тест, хоча направлення має складатися лише після того, як особа заявила про незгоду з результатами огляду на місці. Отже у справі порушено не лише порядок проведення огляду, а й сам принцип достовірності доказів. Протокол, акт, направлення, рапорт складені без участі особи, містять суперечливі дані і не підтверджені жодними реальними доказами. Прохав закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, долучені відеозаписи з нагрудної БК поліцейського, заслухавши пояснення захисника Поліщука Р.А. суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, регулюється нормами: КУпАП, ПДР України, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція №1395), Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Згідно Інструкції №1452/735 огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п.6,7 Розділу 1Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ, та Держспоживстандартом, а у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду - лікарем закладу охорони здоров`я.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 423448 від 15 серпня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, вказано, що він 15.08.2025 о 00 год 07 хв за адресою: вул. Шкільна, 17, с. Ріжки, Білоцерківський район, Київська область керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився на місці зупинки ТЗ у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST ARHK-0552. Результат огляду позитивний 1,20 проміле, тест №5097 Водій з результатом не згоден, пройти оглядь на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні відеозаписів, доданих до матеріалів справи, не зафіксовано факту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

З відеозапису також вбачається файл «clip-0» час 00-47-30, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» у подвір`ї, категорично не погодився з його результатами. Працівниками поліції було йому запропоновано пройти такий огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, на що він запитав: «Де я його сьогодні пройду?». Працівник поліції відповів: «В Таращі». Після чого, не отримавши відповідь ОСОБА_1 , працівники поліції приступили до складення процесуальних документів.

Отже, працівниками поліції не було вчинено жодних дій для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу.

Згідно вимог Порядку №1103 визначено, що первісний огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, результати такого огляду зазначаються в акті огляду, примірник якого вручається водію, а другий долучається до протоколу.

Згідно статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Тобто, якщо інспектор поліції виявляє ознаки сп`яніння у водія, він зобов`язаний перш за все запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального приладу (зазвичай Драгер).

Відповідно до абзацу другого п. 5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування у стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9а ПДР) є обов`язкова наявність двох обставин в сукупності:

1)підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду

2) згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер».

У випадку, якщо: 1) водій пройшов огляд на місці зупинки і не згідний з результатом такого огляду або 2) водій відмовляється пройти огляд на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний запропонувати пройти такий огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Туди ж поліцейський повинен доставити водія.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції порушено Інструкцію №1452/735 огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, оскільки недотримання алгоритму процедури проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні, оскільки ОСОБА_1 не був доставлений на огляд у медичний заклад.

Таким чином, судом не встановлено порушення п.2.9.а ПДР України ОСОБА_1 , а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки визначена законом процедура проходження огляду на стан сп`яніння, враховуючи незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, потребувала проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

За вказаних обставин, лише після проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та підтвердження факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, можна було б кваліфікувати його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП, порушення п. 2.9 а ПДР України, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У разі, якщо працівники поліції вважали, що ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі, мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від огляду на стан алкогольного і сп`яніння і має бути зазначено про порушення п. 2.5 ПДР. Однак з відеозапису, дослідженому у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду у медичного закладі.

Щодо доведеності факту керування транспортним засобом суд зазначає, що з досліджених відеозаписів не вбачається, що автомобіль MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 рухався по вул. Шкільна, 17, с. Ріжки, Білоцерківський район, Київська область та був зупинений. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль, хто був за кермом.

Таким чином, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває у своєму транспортному засобі, який не є в стані руху, то склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Крім того згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, вбачається, що екіпаж патрульної поліції 15.08.2025 року заїхав на приватну власність - у подвір`я до ОСОБА_1 де стояв автомобіль, який перебував у нерухомому стані.

Цими відеозаписами підтверджено пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, на момент приїзду поліції і автомобіль перебував у нерухомому стані.

Тобто, в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Тому, враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя:В. І. Зінкін