ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/497/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.,

- особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ;

- захисника Гораля Ю.З. адвоката Строценя Т.О.

розглянувши, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Строценя Т.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 28 липня 2025 року о 20 год. 52 хв. в м. Тернополі, вул. Об`їзна, 6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Leaf, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: надмірно звужені зіниці, які не реагують на світло та не природня блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР на місці зупинки водій відмовився. Вказаним водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Строцень Т.О. вважає оскаржувану постанову неправомірною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат вказує на те, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та винесення постанови щодо нього за порушення вимог ПДР, працівники поліції повідомили останнього, що він перебуває у розшуку, запропонували проїхати з ними до ТЦК та СП, на що ОСОБА_1 відмовився.

Надалі, після винесення вищевказаної постанови, поліцейські викликали на місце події працівників ТЦК та СП, після чого підійшли до водія ОСОБА_1 та висловили власні сумніви щодо його перебування у нетверезому стані, однак при цьому не провели візуального огляду на наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, після чого одразу запропонували ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Поряд з цим, адвокат звертає увагу, що в ході спілкування із поліцейськими, ОСОБА_1 цілком адекватно відповідав на запитання працівників поліції, надавав їм свої пояснення, задавав запитання, а також його мова носила послідовний, логічний характер, відповідала обстановці і подіям, що відбувались на місці зупинки.

Також вказує, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що він раніше ніколи до адміністративної відповідальності за інкриміноване адміністративне правопорушення не притягувався, ознаки наркотичного сп`яніння у нього відсутні, а працівник поліції з моменту затримання лише придумує причину аби витягнути його з салону автомобіля та з метою подальшого його доставлення у ТЦК та СП.

Адвокат зазначає, що в ході спілкування з працівниками поліції, останніми було повідомлено ОСОБА_1 , що вони доставлять його до приміщення ТЦК та СП будь-яким способом, якщо цього дуже захочуть. Такого роду діалог між ОСОБА_1 з працівниками поліції фактично переріс у суперечку щодо доставки ОСОБА_1 до приміщення ТЦК та СП, при цьому вже будь-яких застережень щодо стану сп`яніння ОСОБА_1 у поліцейських не виникало, і лише після того, як ОСОБА_1 жодним чином не погоджувався вийти із салону автомобіля, поліцейський почав безпідставно стверджувати, що водій має ознаки наркотичного сп`яніння.

Вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишено той факт, що від пропозиції поліцейських пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, про що неодноразово заявляв на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано відеозаписом. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції, що може негайно поїхати на огляд в медичний заклад самостійно, або на таксі, або з іншим екіпажем патрульної поліції, оскільки вбачав у поведінці працівників поліції упереджене ставлення щодо нього в частині їх непереборного бажання доставити його в приміщення ТЦК та СП у будь-який спосіб.

На переконання сторони захисту, працівники поліції безпідставно придумали не існуючі ознаки сп`яніння з метою заставити вийти водія з транспортного засобу.

Вказує, що наявними матеріалами справи не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апелянт стверджує, що з метою спростування виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 , на підставі виданого направлення заступником командира роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції Михайлишин Х.О., протягом 2 годин з моменту видачі направлення самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, за результатами якого було встановлено відсутність в його організмі будь-яких заборонених речовин, що підтверджується доказами долученими до матеріалів справи.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Строценя Т.О. які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Аналіз доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування траспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, за обставин даної справи доведенню підлягає факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не були дотримані повною мірою, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Згідно оскаржуваної постанови, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він, 28 липня 2025 року о 20 год. 52 хв. в м. Тернополі, вул. Об`їзна, 6, керував автомобілем Nissan Leaf, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: надмірно звужені зіниці, які не реагують на світло та не природня блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціальнонебезпечних захворювань» ТОР на місці зупинки водій відмовився.

Такий висновок районного суду є передчасним та належним чином не мотивованим, виходячи з наступного.

Із досліджених судом матеріалів справи, в тому числі відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення ПДР, а саме перевищення водієм ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУаАП, після чого здійснено перевірку документів та встановлено, що останнім порушено правила військового обліку. Надалі, працівники поліції встановлювали обставини щодо порушення військового обліку ОСОБА_1 і при цьому вказували на необхідність проїхати з ними до найближчого закладу ТЦК, на що останній відмовлявся. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у нього є підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває спочатку з ознаками алкогольного, а потім наркотичного сп`яніння, а саме надмірно звужені зіниці, які не реагують на світло та неприродна блідість.

Також відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції запитують ОСОБА_1 чи бажає він пройти огляд в медичному закладі, на що він погоджується та вказує, що бажає пройти огляд, однак відмовляється їхати туди із працівниками поліції, через те, що вони бажають доставити його в ТЦК.

При цьому, виходячи з матеріалів відеозапису, після з`ясування поліцейськими інформації щодо військово-облікових документів ОСОБА_1 , на місце зупинки транспортного засобу прибули співробітники ТЦК та СП.

Таким чином, із досліджених відеозаписів вбачається, що у працівників поліції під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5338678 від 28.07.2025 та встановлення обставин щодо порушення військового обліку ОСОБА_1 не виникало підозри щодо перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, а така підозра виникла під час того, як останній відмовився виходити з автомобіля та проїхати до найближчого ТЦК та СП.

Апеляційний суд звертає увагу, шо на досліджених відеозаписах, поведінка ОСОБА_1 є адекватною, жодних ознак наркотичного сп`яніння у останнього, в тому числі ті, які зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення, судом не вбачається. Спілкування із поліцейськими, яке зафіксоване на відеозаписі тривало значний час і протягом усього часу ОСОБА_1 цілком адекватно відповідав на запитання працівників поліції, давав свої пояснення, задавав питання, його мова носила послідовний та логічний характер, відповідала обстановці і подіям, що відбувались на місці зупинки транспортного засобу.

У даному випадку, із відеозапису вбачається, що підозра у працівників поліції щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння виникла не у зв`язку із очевидною наявністю у нього ознак такого сп`яніння, а у зв`язку з його відмовою проїхати з працівниками поліції в ТЦК та СП, що фактично суперечить приписам нормативно-правових актів, які регламентують порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Тому, суд приходить до переконання, що у працівників поліції не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а вказані ними ознаки мають формальний характер та не підтверджуються відеозаписами, що, в свою чергу, свідчить про недотримання працівниками поліції процедури огляду, порядок якої визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ст. 266 КУпАП і, відповідно, має наслідком її недійсність.

Як слідує з відеозапису, що був предметом дослідження апеляційного суду, ОСОБА_1 вказував, що не відмовляється пройти огляд, проте зазначає, що підстав для його направлення на огляду у працівників поліції немає, а такі дії є наслідком упередженого ставлення, та здійснені з однією метою - подальшого доставлення його до ТЦК та СП.

Такі доводи сторони захисту, враховуючи досліджені відеозаписи, суд вважає обґрунтованими.

Окрім того, стороною захисту долучено до матеріалів справи медичну документацію, яка підтверджує позицію ОСОБА_1 зафіксовану на відеозаписах. І хоча проходження ОСОБА_1 самостійно в межах двох годин медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП, проте, за обставин даної справи, це підтверджує доводи апелянта про послідовну позицію ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, як підставу для проходження такого огляду, а також те, що він не заперечував щодо проходження медичного огляду, проте мав підстави сумніватися, що може бути доставлений в ТЦК та СП.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, який регламентовано приписами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Тернопільським міськрайонним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Строценя Т.О. задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя