Провадження №3/592/2957/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

13.08.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 421422 поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядовим поліції Бондарєвим Станіславом Олександровичем. У вказаному протоколі зазначено про те, що 13.08.2025 о 04:18:00 в м. Суми по пр-ту Тараса Шевченка водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 1) .

08.10.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми письмові пояснення по справі про адміністративне правопорушення, із змісту яких вбачається, що на розгляді Ковпаківського районного м. Суми знаходиться адміністративний матеріал відносно нього ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Винним себе він не визнає, факт вживання алкоголю заперечує, керував транспортним засобом у тверезому стані, а співробітниками поліції відносно нього були допущені грубі порушення процедури проведення медичного огляду. Він звертає увагу суду на те, що ч. 2 ст. 266-1 КУпАП чітко встановлено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) , іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Тобто із системного аналізу наведеного законодавства слідує, що Військова служба правопорядку є належним органом по складанню протоколу відносно лише тих військовослужбовців, які безпосередньо в момент вчинення (припинення або виявлення) правопорушення виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) ; 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) ; 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку. Він ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , а також прикомандирований до служби у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою № 525 від 01.09.2025. З відеозапису вбачається, що на момент його зупинки він знаходився у формі військовослужбовця ЗСУ та був при виконанні обов`язків військової служби. Дану обставину співробітники поліції не з`ясували, хоча мали можливість це зробити. Вказаною вище довідкою також підтверджується те, що заступник командира інженерно-позиційної роти зведеного загону ВЧ НОМЕР_3 командир 1 інженерно-мостобудівельної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_4 лейтенант ОСОБА_2 , на той час, коли був зупинений співробітниками поліції, а саме: 13.08.2025 о 04:00 здійснював доставлення водія автомобіля КрАЗ-255Б (екскаватор ЕОВ-4421) з метою позапланового виїзду до району виконання бойових (спеціальних) завдань у складі сил оборони України, на підставі бойового розпорядження командира зведеного загону. Тобто, на момент складання протоколу він безпосередньо виконував обов`язки військової служби, згідно п. 3 ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу , а тому, за підозри, що він керує транспортним засобом у стані сп`яніння, його огляд на визначення такого стану мав відбуватись тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, відповідно до порядку, встановленого ч. ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. В даному випадку, цей встановлений законом порядок співробітниками поліції дотриманий не був, і вони не були належним суб`єктом складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього військовослужбовця ОСОБА_1 , а тому вся процедура огляду, яку вони до нього застосували, згідно з приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, є недійсною, а її результати є недопустимими доказами, оскільки були отримані всупереч умовам та порядку, встановленим законом. З огляду на викладене протокол про адміністративне правопорушення є також недопустимим доказом. Крім того, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 271, 290, 294 КУпАП, він просив: 1. Закрити провадження у справі відносно нього військовослужбовця ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 2. Розглядати справу без його участі чи участі його представника (вхідний № 39921/25 від 08.10.2025) (а. п. 13-15) .

В судове засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Його неприбуття не є перешкодою для розгляду справи по суті (а. п. 11, 12) .

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби.

Законом України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці № 2839-ІХ від 13.12.2022 року КУпАП було доповнено спеціальною нормою ст. 266-1 Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .

Тобто, направлення/огляд зазначених осіб на стан алкогольного сп`яніння має відбуватися лише у відповідності до цих положень Кодексу.

Так, згідно з ч. ч. 2, 4, 5, 6, 7 та 8 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного сп`яніння та виконують обов`язки військової служби, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) , іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наведені норми КУпАП також кореспондуються із положеннями Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10.10.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2016 року за № 1429/29559 (п. 7 гл. 3 розд. VIII) .

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовано положеннями Закону України Про військовий обов`язок і військову службу № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) .

ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 та виконував обов`язки військової служби на транспортному засобі, який належить вказаній військовій частині. Дана обставина матеріалами справи не спростовується.

З відеозапису, який доданий до матеріалів справи, вбачається, що на момент зупинки ОСОБА_2 знаходився у формі військовослужбовця ЗСУ.

Водночас, не встановивши, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, співробітники поліції провели огляд на місці зупинки транспортного засобу, не будучи уповноваженими на те особами, а він підлягав, у разі виявлення ознак сп`яніння, огляду в іншому порядку, встановленому для військовослужбовців. Відтак протокол як доказ є недопустимим і не може бути використаний судом.

Адміністративне правопорушення, вчинене військовослужбовцем, тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену гл. 13-Б (військові адміністративні правопорушення) КУпАП.

Таким чином, враховуючи статус суб`єкта відповідальності, вчинене правопорушення не підлягає правому регулюванню за правилами гл. 10 Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку КУпАП, на підставі якої співробітниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм ОСОБА_3 вимог п/п а п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Положеннями ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зважаючи, що у відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби та враховуючи норми ст. 172-20 КУпАП щодо притягнення до відповідальності військовослужбовця за виконання ним обов`язків військової служби в стані сп`яніння, військовослужбовець ОСОБА_2 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однією з найважливіших умов правомірності акту крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Так, під час розгляду протоколу в суді було встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України та на момент зупинення транспортного засобу був при виконанні обов`язків військової служби: 13.08.2025 о 04:00 здійснював доставлення водія автомобіля КрАЗ-255Б (екскаватор ЕОВ-4421) з метою позапланового виїзду до району виконання бойових (спеціальних) завдань у складі сил оборони України, на підставі бойового розпорядження командира зведеного загону, тобто на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення він безпосередньо виконував бойове завдання.

Отже, у зв`язку із службовою необхідністю під час воєнного стану в Україні, ОСОБА_2 виконував наказ командира. При цьому, можливо в нього були присутні ознаки вживання алкогольних напоїв (запах) , за день до зупинки транспортного засобу, що вказує на те, що він діяв в умовах крайньої необхідності, адже, вимушений був керувати автомобілем в тій ситуації, в якій керував саме він, при цьому ще й необхідно було терміново доставити водія автомобіля КрАЗ-255Б (екскаватор ЕОВ-4421) з метою позапланового виїзду до району виконання бойових (спеціальних) завдань у складі сил оборони України, на підставі бойового розпорядження командира зведеного загону.

Вищезазначені обставини можуть свідчити про те, що ОСОБА_2 міг знаходитися в стані крайньої необхідності, але вони не були перевірені поліцейськими, які склали протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи те що ОСОБА_2 є військовослужбовцем та на момент зупинки виконував обов`язки військової служби на транспортному засобі, який належить вказаній військовій частині, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інших доказів вини ОСОБА_1 немає, таким чином відсутні належні докази вчинення ним адміністративного правопорушення за зазначених у протоколі обставин.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене слід закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 2 ст. 287 КУпАП, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.Г. Бичков