Справа № 459/1092/25 Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновська Ю. Д.
Провадження № 33/811/1414/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника адвоката Романіва С.І. ( у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Романіва Сергія Івановича на постанову судді Шептицького міського суду Львівської області від 28 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 30.03.2025 року о 23:17 год. в м.Шептицький по вул.Будівельна,4, керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Романів С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду змінити в частині накладення адміністративного стягнення. Вважати, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, накладене на ОСОБА_1 постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 22.04.2025 року у справі 459/1110/25 (провадження №3/459/414/2025) відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАп є адміністративним стягненням у справі 459/1092/25.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав у суді 02.09.2025 року, що унеможливило подання апеляційної скарги у встановлений строк.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суд винесена з неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що до Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_1 2 (двох) адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, справи одночасно розглядались вказаним судом.

Вказує, що одночасний розгляд одним і тим же органом окремо справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 із накладення на нього окремо адміністративного стягнення у кожній із таких справ є порушенням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Зазначає, що постанова Червоноградського міського суду Львівської області від 22.04.2025 року набрала законної сили після залишення її без змін апеляційним судом і така підлягає виконанню.

Стверджує, що повторне накладення адміністративного стягнення зумовить не лише подвійне стягнення штрафу в розмірі 17 000 грн., але й фактичне позбавлення, в сукупності, правом керування транспортними засобами на 2 роки, що суперечить ч. 1 ст. 130 КУпП, якою передбачено таке позбавлення строком на 1 рік.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник адвокат Романів С.І. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Романіва С.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина встановлена повністю.

Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги про те, що одночасний розгляд одним і тим же органом окремо справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 із накладення на нього окремо адміністративного стягнення у кожній із таких справ є порушенням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, не є слушними та не є підставою для скасування рішення суду.

Згідно зі ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що діючий Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає порядок об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одне провадження. Разом з тим, апеляційний суд вважає, що таке об`єднання можливо у тому разі коли суд першої інстанції прийде до висновку, що воно відповідає цілям правосуддя та забезпечує своєчасний, всебічний, повний і об`єктивний розгляд справи про звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Об`єднання матеріалів про адміністративні правопорушення є правом, а не обов`язком суду першої інстанції.

Крім того, згідно Положення про автоматизовану систему документообігу суду (із змінами, внесеними згідно із рішенням Ради суддів України від 26.03.2025 № 15, погодженими наказом ДСА України від 31.03.2025 №119) розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді передаються, окрім іншого, справи про адміністративні правопорушення щодо особи, яка вчинила декілька адміністративних правопорушень, якщо ці справи надійшли в один день.

Як вбачається із сайту «Судова влада України» дата надходження справи № 459/1092/25 є 03.04.2025 року, а справа №459/1110/25 надійшла в суд першої інстанції 04.04.2025 року, у зв`язку з цим підстав для передачі справи раніше визначеному судді не вбачається, а отже порядок автоматизованого розподілу дотримано та порушень у визначенні складу суду не встановлено.

Що ж стосується посилання апелянта на те, що повторне накладення адміністративного стягнення зумовить не лише подвійне стягнення штрафу в розмірі 17 000 грн., але й фактичне позбавлення, в сукупності, правом керування транспортними засобами на 2 роки, що суперечить ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено таке позбавлення строком на 1 рік, то воно не дає підстав для висновку про те, що останнього було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а накладення на нього адміністративного стягнення за кожне правопорушення окремо, при вчиненні однією особою двох адміністративних правопорушень, які розглядались окремо, не суперечить вимогам ч. 1 ст. 36 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 7, 245, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, тобто суд діє лише в межах доводів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

На стадії апеляційного розгляду, коли є два судові рішення суду першої інстанції, якими ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення, а саме вважати, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, накладене на ОСОБА_1 постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 22.04.2025 року у справі 459/1110/25 (провадження №3/459/414/2025) відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАп є адміністративним стягненням у справі 459/1092/25, неможливо, оскільки це прямо суперечить як змісту ст. 36, так і ст. 294 КУпАП, за результатами апеляційного розгляду таке рішення не передбачене законом.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Тому підстав для скасування постанови судді Шептицького міського суду Львівської області від 28 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Романіву Сергію Івановичу строк апеляційного оскарження постанови судді Шептицького міського суду Львівської області від 28 серпня 2025 року.

Постанову судді Шептицького міського суду Львівської області від 28 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Романіва Сергія Івановича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк