Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Тарновської О.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 25 червня 2025 року о 22 год 37 хв, на бульварі Івана Газюка, 11 у м. Луцьку, Волинської області керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не забезпечив безпеки дорожнього руху та не звертався за допомогою до інших осіб, допустивши наїзд на транспортні засоби марки «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_2 та «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (даліПДР), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Він же, цього ж дня, будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, до прибуття працівників поліції, місце події залишив чим порушив п. 2.10 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції в частині накладеного на нього судом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, стверджує, що найсуворіший вид стягнення стосовно нього застосований суддею безпідставно та необгрунтовано, без урахування характеристики даних його особи, майнового стану, сукупності обставин, які пом`якшують та обтяжують вчинені ним адміністративні правопорушення. Звертає увагу апеляційного суду на те, що спричинені водіям інших транспортних засобів збитки є незначними та не виходять за межі ліміту страхових виплат, у вчиненому щиро розкаявся, з 19 серпня 2025 року прийнятий на посаду водія ПАТ «Теремно хліб», що дозволяє йому також утримувати матір пенсійного віку та сестру інваліда ІІ групи, є його єдиним джерелом прибутку. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції від 27 серпня 2025 року стосовно нього в частині накладеного стягнення змінити. Водночас, порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, вважаю їх поважними, а наведені у ньому мотиви достатніми для його поновлення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу з наведених у ній доводів підтримав, просив задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

І постанова судді у цій її частині, ніким із учасників судового розгляду не оспорюється, тому на предмет законності та обгрунтованості, не перевіряється.

Проте, апеляційним судом перевіряються вимоги скарги щодо безпідставності застосування стосовно нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке своє рішення суддя обгрунтував поведінкою ОСОБА_1 який, нехтуючи своїми права та обов'язками водія, після зіткнення із двома іншими транспортними засобами, місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, і його каяття не може розцінюватись суддею як виправдання такої його неправомірної поведінки.

Однак, із таким висновком судді першої інстанції, погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, а санкція ст. 124 КУпАП відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При цьому, за наявності у санкціях даних статей, у тому числі, у правопорушенні, яке є більш серйозним із числа вчинених, альтернативного - більш м'якого виду адміністративного стягнення у виді штрафу, суддя свого рішення про застосування стосовно ОСОБА_1 стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, належним чином не мотивував.

Також поза увагою залишив те, що останній свою вину у вчиненому визнав повністю та беззастережно, щиро розкаявся у скоєних ним адміністративних правопорушеннях, що відповідно до ч. 1 ст. 34 КУпАП є обставинами, які пом`якшують його відповідальність. З серпня місяця прийнятий на посаду водія ПАТ «Теремно хліб», що дозволяє йому утримувати матір пенсійного віку та сестру інваліда ІІ групи, є його єдиним джерелом прибутку, на даний час.

Таким чином, позбавивши ОСОБА_1 права керування, суддя не врахував даних про його особу, ставлення до вчиненого у формі визнання вини та каяття, незначний характер механічних пошкоджень інших транспортних засобів учасників даної пригоди, а і той факт, що перебування країни в умовах воєнного стану, мобілізація чоловіків, породила дефіцит кадрів професій, які потребують залучення праці чоловіків.

Тому, при позбавленні ОСОБА_1 , який працює водієм ПАТ «Теремно хліб», права керування транспортним засобом, суддею обрано явно суворий та несправедливий вид адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані і законні рішення.

Ураховуючи викладене, вважаю доцільним постанову судді першої інстанції в частині накладеного стягнення змінити та призначити йому покарання за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

З урахуванням наведеного, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді першої інстанції зміні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2025 року.

Подану ним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2025 року в частині накладеного на нього за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни.

Рахунок для сплати штрафу: отримувач коштів УК у м. Луцьку /Луцька отг/21081100, код отримувача (код за ЄДРІІОУ) 38009371, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0003550, призначення платежу сплата штрафу за рішенням суду (Постанова Волинського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року) про накладення штрафу в справі № 161/16931/25, провадження №33/802/656/25.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: