КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4822/2025
Головуючий в суді І інстанції Броновицька О.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю секретаря судового засідання Діденка А.С., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції, виходячи з пояснень водіїв-учасників ДТП, напрямку руху обох автомобілів до зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення, розташування та характеру пошкоджень на обох автомобілях, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову потерпілий ОСОБА_1 10 вересня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, на момент ДТП скаржник, керуючи власним автомобілем, безперешкодно завершив маневр перестроювання в ліву смугу, де також рухався транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , та рухаючись повільно у загальному потоці транспортних засобів, проїхав декілька метрів, після чого відчув удар у задню частину автомобіля.

Звертав увагу, що на момент настання ДТП автомобіль ОСОБА_1 повністю знаходився в одній смузі руху з автомобілем ОСОБА_2 , що свідчить про завершення ОСОБА_3 маневру з заїзду на одну смугу руху з ОСОБА_2 , і це відображено на схемі місця ДТП, яка наявна в матеріалах справи. Після цього кілька метрів ОСОБА_1 рухався в одній смузі руху з автомобілем, яким керував ОСОБА_2 . Бокове розміщення автомобіля ОСОБА_1 зумовлене тим, що він почав зміщуватись у ще одну ліву смугу проїзної частини, оскільки перед ним було огородження ділянки дороги, що ремонтується, і факт наявності огородження перед автомобілем ОСОБА_1 підтверджується схемою ДТП. Саме в цей момент і сталася ДТП.

Пояснював, що після зупинки транспортних засобів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (через настання ДТП) було зафіксовано пошкодження автомобіля останнього - вм`ятину на задній частині лівої арки автомобіля. Скаржником було здійснено фото- та відеофіксацію місця події та викликано працівників поліції. За результатами огляду місця події працівниками поліції було складено адміністративний протокол та зафіксовано вину водія ОСОБА_2 у скоєні ДТП.

Крім того, під час роз`єднання транспортних засобів водій ОСОБА_2 , виконуючи маневр руху заднім ходом, допустив повторний контакт із автомобілем ОСОБА_1 , в результаті чого виникли додаткові пошкодження.

Таким чином, причиною настання ДТП є неуважність ОСОБА_2 та недотримання ним необхідної дистанції від транспортного засобу, який знаходиться попереду.

Враховуючи вищевикладене, вважав, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи та необґрунтовано закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Також, на думку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 має бути визнаним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнений до відповідальності.

В судове засідання 06 жовтня 2025 року з`явився потерпілий ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів та поданих ним письмових пояснень.

Вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 422834 від 14 серпня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1, 14 серпня 2025 року о 12:35 в м. Києві по проспекту Шухевича, керуючи автомобілем Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, розпочавши рух, здійснив зіткнення з автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився попереду праворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1, 2.3б ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з п. 2.3б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В матеріалах справи наявна копія схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена безпосередньо на місці ДТП 14 серпня 2025 року в присутності усіх водіїв, на якій зафіксована ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки. Також зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП (автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_2 - пошкоджений задній бампер з правого боку, ліва частина автомобіля ззаду, ліве заднє колесо, автомобіль Volvo д.н.з. НОМЕР_1 - передня права частина); вид пригоди (зіткнення). Схему підписано обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень.

Крім того, до матеріалів справи долучено фотознімки місця події.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_2 , останній вказав, що 14 серпня 2025 року о 12:35 він, керуючи автомобілем Volvo д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві в напрямку Північного мосту на ділянці дороги, де ведуться ремонтні роботи і рух транспорту обмежений, рухався зі швидкістю приблизно 5 км/год. Рухався по своїй смузі. В цей час водій автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в попутному напрямку, здійснив маневр обгону з правого боку, чим допустив зіткнення з його автомобілем. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_1 , останній вказав, що 14 серпня 2025 року о 12:35 він, керуючи автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по проспекту Шухевича зі сторони вул. Бальзака в сторону Північного мосту, їхав, перестроївшись зі всім потоком вліво без жодних перешкод, рухаючись повільно разом із загальним потоком автомобілів. Під час руху відчув удар у задню частину автомобіля. Зупинившись, він оцінив пошкодження - вм`ятина на задній частині лівої арки. Після цього він зробив фото- та відеофіксацію іі викликав поліцію. Під час очікування, у момент, коли транспортні засоби мали бути роз`єднані, не наполягав на виклику евакуатора, задля уникнення подальших пошкоджень. На той момент на його автомобілі була лише вм`ятина на задній частині лівої арки. Працівники поліції заперечили проти виклику евакуатора, аргументуючи це тим, що його очікування призведе до створення більшого затору. За їхнім наполяганням він погодився на запропонований ними варіант - щоб водій вантажівки самостійно поїхав вперед. У процесі цього маневру водій вантажівки повністю пошкодив бампер його автомобіля, а вм`ятина суттєво збільшилась.

Суд першої інстанції дослідив схему ДТП та фотодані щодо місця зіткнення, звернув увагу на напрямок руху автомобілів до зіткнення, розташування та характер пошкоджень на автомобілях Volvo д.н.з. НОМЕР_1 та BMW д.н.з. НОМЕР_2 та дійшов правомірного висновку, що автомобіль Volvo д.н.з. НОМЕР_1 рухався в лівій смузі руху, в яку після звуження переходить права смуга руху, а автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись праворуч автомобіля Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав попереду нього безпосередньо в зоні звуження дороги та переходу правої смуги руху в ліву смугу руху, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин зіткнення вказаних автомобілів, і чим спростовуються пояснення водія автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 щодо обставин ДТП.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження в справі в зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив із того, що з пояснень водіїв-учасників ДТП, напрямку руху обох автомобілів до зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення, розташування та характеру пошкоджень на обох автомобілях, не було встановлено порушення ОСОБА_2 п.2.3 б, 10.1 ПДР України, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття провадження в справі, оскільки із доказів, наявних в матеріалах справи, зокрема схеми місця ДТП то фотоматеріалів, а також пояснень самих водіїв, вбачається, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volvo д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі проїзної частини, в той час як водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у правій смузі проїзної частини, яка має звуження в зв`язку з проведенням дорожніх робіт та переходить у ліву смугу, та під час виїзду попереду автомобіля Volvo д.н.з. НОМЕР_1 безпосередньо в зоні звуження дороги та переходу правої смуги руху в ліву смугу руху допустив зіткнення з цим транспортним засобом.

За даних обставин, дії водія ОСОБА_2 , який рухався у власній смузі руху і не здійснював будь-яких маневрів зміни напрямку руху, а продовжував рух прямо, не можуть охоплюватися вимогами п. 10.1 ПДР.

Відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Враховуючи наведене, фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 422834 не відповідає дійсному механізму дорожньо-транспортної пригоди, і у діях ОСОБА_2 , який здійснював (продовжував) рух по лівій смузі проїзної частини проспекту Шухевича, відсутній причинно-наслідковий зв`язок із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що виключає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції дотримався вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, встановив всі фактичні обставини справи, в зв`язку з чим обґрунтовано закрив провадження в справі відносно ОСОБА_2 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин не спростовують, а підтверджують правильні висновки суду першої інстанції доводи апеляційної скарги, що бокове розміщення автомобіля ОСОБА_3 зумовлене тим, що він почав зміщуватись у ще одну ліву смугу проїзної частини, оскільки перед ним було огородження ділянки дороги, що ремонтується, і факт наявності огородження перед автомобілем ОСОБА_1 підтверджується схемою ДТП.

Враховуючи наведене, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, яким вірно відтворено механізм дорожньо-транспортної пригоди, та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що на момент ДТП скаржник, керуючи власним автомобілем, безперешкодно завершив маневр перестроювання в ліву смугу, де також рухався транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , та рухаючись повільно у загальному потоці транспортних засобів, проїхав декілька метрів, після чого відчув удар у задню частину автомобіля.

Доводи ОСОБА_1 , що причиною настання ДТП є неуважність ОСОБА_2 та недотримання ним необхідної дистанції від транспортного засобу, який знаходиться попереду, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, з огляду на те, що протокол відносно ОСОБА_2 складений за порушення ним не п. 13.1 ПДР, а п. 10.1, і обставини дотримання водієм ОСОБА_2 безпечної дистанції судом першої інстанції не встановлювались, оскільки не охоплені фабулою протоколу ЕПР1 № 422834.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення та постанові суду, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.