ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3613/25 Номер провадження 33/814/564/25Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.

при секретарі Писаренко К.С.

за участю:

захисника-адвоката Охмака В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Ульянової Ю.А. на постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою суд закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови 27.02.2025 о 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , в присутності неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням представник потерпілих-адвокат Ульянова Ю.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що вчинення фізичного насильства щодо матері на очах у її неповнолітніх дітей є проявом психологічного насильства щодо цих дітей, за що передбачена відповідальність за ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Також апелянт зазначає, що суд грубо порушив права потерпілих, не викликавши в судове засідання їх законного представника-мати.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду в засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не надсилали, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Охмака В.І., який заперечував, щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що 27.02.2025 о 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 наносив тілесні ушкодження дружині ОСОБА_1 в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останнім та вчинив відносно останніх домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Постановою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2025 року, закрито провадження відносно ОСОБА_5 у справі про адміністративнt правопорушення, передбаченt ч.2 ст. 173-2 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи про адміністративні порушення встановлено, що суддя першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам КУпАП. Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність передбачено за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

В той же час, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 вчиняв відносно своєї дружини домашнє насильство у присутності дітей.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки, що ОСОБА_2 вчиняв дії передбачені ст.173-2 КУпАП саме стосовно своїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про це зазначається у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а також те, що діями ОСОБА_2 була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю цих дітей.

Тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду у тому, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітніх дітей вчиняв діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру, а також завдання шкоди неповнолітнім дітям, що, в свою чергу, є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції прав потерпілих, оскільки не було викликано в судове засідання їх законного представника- мати, та при цьому вважаю за необхідне зауважити, що права потерпілих були поновленні шляхом виклику в судове засідання апеляційного суду їх законного представника-мати ОСОБА_1 та її представника-адвоката Ульянову Ю.А. Суд апеляційної інстанції належним чином повідомив всіх учасників про судові засідання та надав їм можливість бути присутніми під час апеляційного перегляду, надавати пояснення і користуватися, передбаченими чинним законодавством правами, однак цим правом ні ОСОБА_1 , ні адвокат Ульянова Ю.А. не скористалися.

Враховуючи, що суддею місцевого суду по своїй суті правильно встановлені фактичні обставини провадження, які не спростовані доводами апеляційної скарги, вважаю, що рішення про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 280, 247 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ульянової Ю.А., поданої в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2025 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.І. Захожай