Номер провадження 3/754/3946/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2025 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2025 року серії ЕПР №457670, 18 вересня 2025 року о 14 год. 57 хв. в місті Києві по вул. Рейгана, 40, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану червоно-синіми проблисковими маячками та звуковим сигналом на службовому автомобілі, номерний знак НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п. 2.4. Правил дорожнього руху: невиконання водіями вимог про зупинку, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Так, відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у відповідній редакції, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

В судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , не визнала та повідомила, що прямуючи на автомобілі по вул. Р.Рейгана, помітила, що на одному з перехресть з прибудинкової території виїхав автомобіль патрульної поліції, який жодних світлових або звукових сигналів не подавав. Так автомобіль патрульної поліції проїхав позаду автомобіля ОСОБА_1 декілька перехресть, після чого подав один ледь чутний сигнал (що зафіксовано на відео з боді камер поліцейських). Коли ОСОБА_1 зрозуміла, що цей сигнал адресовано їй, то відразу зупинилась. Жодного складу адміністративного правопорушення у своїх діях не вбачає.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, не доведена.

Так, згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП України передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

В судовому засіданні було оглянуто відео з камер поліцейських №473622, №473891, з якого вбачається, що автомобіль патрульної поліції стоїть на перехресті позаду автомобіля ОСОБА_1 , яка зупинилась на червоний сигнал світлофора. При цьому жодних вимог про зупинку у вигляді світлових або звукових сигналів працівники поліції ОСОБА_1 не подають. Після того, як автомобіль ОСОБА_1 рушив з місця поліцейськими було подано негучний звуковий сигнал про зупинку, після якого ОСОБА_1 , з дотриманням правил безпеки дорожнього руху, зупинилась. Жодних доказів того, що поліцейський автомобіль переслідував автомобіль ОСОБА_1 і що вона не зупинилась на вимогу поліцейських про зупинку, подану увімкненням проблискового маячка червоного кольору із поданням звукового сигналу про зупинку, матеріали провадження не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.

Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст. 129 ч.3 п.4).

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в розумінні ст. 251 КУпАП, вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, які б свідчили про невиконання нею вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу 18.09.2025 о 14:57:00 годині у місті Києві по вул. Рейгана, 40.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі щодо його достовірності.

Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у відповідності до норм ст. 250 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 247, 251, 256, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Олена БАНАХ