Справа № 503/1566/25
Провадження №3/503/1204/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

11 вересня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 757212, згідно змісту якого 20.08.2025 року близько 14:20 години в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 влаштував сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та поводився агресивно, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що підтверджується довідкою практичного психолога КУ «ЦНСП» Кодимської міської ради № 630 від 26.08.2025, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулось 25.09.2025 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 заперечував вчинення вище вказаного правопорушення посилаючись на те, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини події є перебільшеними та викладенні без врахування поведінки його дружини, яка може підтвердити зазначене, внаслідок чого просив суд відкласти судовий розгляд для здійснення виклику останньої. При цьому, в судовому засіданні, яке відбулось 08.10.2025 року, наполягав на раніше висловленій позиції та відзначив свою незгоду із складеним протоколом.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо вчинення у відношенні неї домашнього насильства психологічного характеру відповідають дійсності та підтвердила ту обставину, що при спілкуванні з психологом повідомила обставини події, яка сталася тоді між нею та чоловіком.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілу, дослідившиматеріали справ, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єкти по відношенню до яких можливе вчинення домашнього насильства визначені спеціальним законом - Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Крім того, відповідно до пункту 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У зв`язку з чим суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме копією рапорту помічника чергового ВПД №1 (м.Кодима) Подільського РУП від 20.08.2025 року (а.с.3), згідно змісту якого 20.08.2025 року о 14:19 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.08.2025 року о 14:18 годині від заявника ОСОБА_2 надійшло повідомлення про неадекватну поведінку її чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 із відзначенням про наявність загрози та з проханням прибуття туди поліції; поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , як тими, що були надані нею усно в судовому засіданні під час судового розгляду так і тими, що були надані нею письмово 20.08.2025 року (а.с.4), згідно яких 20.08.2025 року близько 13:00 години в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який винаймає та де проживає зі своїм чоловіком - ОСОБА_1 , останній почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою та поводив себе неадекватно, внаслідок чого вона звернулась на лінію «102»; а також копією висновку наданого за результатом проведеної діагностики практичним психологом КУ «Центр надання соціальних послуг» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 26.08.2025 року № 630 (а.с.9), згідно якого за результатами психологічного обстеження ОСОБА_2 під час бесіди остання проявляла підвищену тривожність, емоційну напруженість, занижену самооцінку, також спостерігалися ознаки хронічного стресу (у вигляді порушення сну, дратівливості і емоційного виснаження), зі слів останньої на протязі тривалого часу з боку кривдника фіксуються регулярні прояви психологічного насильства (у вигляді приниження, систематичних образ, звинувачень), скаржилася на втрату впевненості в собі, почуття безпорадності та страху перед подальшими діями кривдника, таким чином у неї наявні ознаки посттравматичного стресового стану, зумовленого тривалим психологічним насильством у побуті, виявлене свідчить про емоційну травматизацію особи, а також встановлено причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою кривдника та психологічним станом постраждалої особи, а її психоемоційний стан свідчить про наявність наслідків хронічного психотравмуючого впливу.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові та усні пояснення потерпілої допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, які внаслідок їх узгодженості і відсутності суперечностей між ними, а також в сукупності з іншим наведеним доказом - висновком практичного психолога, дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В свою чергу заперечення ОСОБА_1 щодо вчинення інкримінованого йому правопорушення, які були висловленні ним письмово у графі пояснень по суті порушення в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 757212 від 11.09.2025 року (а.с.2) та усно в судовому засіданні під час судового розгляду,суд оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови свого захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Водночас надаючи оцінку розбіжності у зазначені часу самої події, які зазначені у складених процесуальних документах, а саме час події правопорушення зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 757212 від 11.09.2025 року (а.с.2) як близько «14:20» години, в той час як у письмовому поясненні потерпілої ОСОБА_2 від 20.08.2025 року (а.с.4) остання зазначила, що подія порушення відбулась близько «13:00» години, то надає перевагу саме часу зазначеному у змісті письмового пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 20.08.2025 року (а.с.4), з огляду на те, що повідомлення про подію зі служби 102 до ВПД №1 надійшло о «14:19» годині, а на саму службу 102 це повідомлення про подію від заявника ОСОБА_2 надійшло о «14:18» годині, згідно змісту копії рапорту помічника чергового ВПД №1 (м.Кодима) Подільського РУП від 20.08.2025 року (а.с.3). Відтак сама подія правопорушення мала місце до здійснення повідомлення про неї о «14:18» годині, тому зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 757212 від 11.09.2025 року (а.с.2) час події правопорушення як близько «14:20» години є вочевидь таким, що не відповідає дійсності, оскільки на час повідомлення про подію вона вже сталася. Тому суд вважає, що дійсними часом правопорушення є близько «13:00» година, яка є єдиним встановленим часом події під час досудового оформлення матеріалів, який в свою чергу відповідає послідовності подій встановлених судом.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025, від 15.04.2025 року № 235/2025 та від 14.07.2025 року № 478/2025, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX, від 16.04.2025 року № 4356-IX та від 15.07.2025 року № 4524-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини - воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 1732 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко