П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 Справа №607/10625/25 Провадження №3/607/4357/2025

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції№4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №328586 від 12 травня 2025 року вбачається, що « ОСОБА_1 12 травня 2025 року о 20:02 год. керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Драгер 6820, що підтверджується тестуванням №1352 від 12 травня 2025 року, результат якого становить 0,52 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Обгрунтовуючи заявлене клопотання посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2025 року (справа №607/10654/25), скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4715842 від 12 травня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. У вказаному рішенні суд дійшов висновку про безпідставність винесення оскаржуваної постанови та недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Крім того, у клопотанні адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. зазначає, що на відеозаписі під назвою export-coahc.mp4 не зафіксовано, що поліцейські повідомляли водію про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано, що о 20 год. 08 хв. 45 сек. ОСОБА_1 запитує у поліцейських про те, чи можна ще щось зробити, оскільки він вважає, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Проте, поліцейські це ігнорують та не пропонують ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для повторного проходження огляду. Після цього поліцейські не склавши протокол про адміністративне правопорушення, доставили ОСОБА_1 до «військомату». При цьому, відеозапис під назвою export-coahc.mp4 переривається на 05 хв. 11 сек. та 10 хв. 21 сек., внаслідок чого відсутня значна частина відеозапису, чим порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026. Крім того, в матеріалах справи наявне направлення на проходження огляду в медичному закладі, проте працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі та він не відмовлявся від проходження такого огляду. Зазначає, що працівниками поліції грубо порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд дослідивши матеріали адміністративного провадження, приймаючи до уваги заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшов наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

В свою чергу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліцію долучено до матеріалів справи наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №328586 від 12 травня 2025 року; роздруківку приладу Drager Alcotest 6820, ARLJ-0557, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,52 проміле; рапорт ст..інспектора чергового ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Бовтуна Ю. від 12 травня 2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 травня 2025 року; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ПМ 51 QM 0159 103 25, чинне до 27 лютого 2026 року.

Також до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4715842 від 12 травня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 12 травня 2025 року в с. Курники по вул. Шевченка, керував ТЗ марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2025 року (справа №607/10654/25), скасовано вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4715842 від 12 травня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. У рішенні зазначено, що з відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, не вбачається, що ОСОБА_1 12 травня 2025 року о 20 год. 11 хв. в с.Курники, Тернопільського району Тернопільської області по вул.Шевченка, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки. Вказане рішення залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року. У зазначеній постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019р. Верховний Суд вказав, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Суд апеляційної інстанції констатував, що з оглянутих відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, не вбачається, що 12.05.2025р. в 20 год. 11 хв. в с. Курники Тернопільського району Тернопільської області по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був саме непристебнутий ременем безпеки. Крім того, суд апеляційної інстанції у рішенні зазначив, що суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції в Тернопільській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Враховуючи наведені обставини, проаналізувавши долучений до матеріалів справи диск із відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, суд дійшов висновку, що вказаний відеозапис не підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, на відеозаписі під назвою export-coahc.mp4 зафіксовано, що працівник поліції підходить до автомобіля марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебуває ОСОБА_1 . Під час спілкування (00:01:33) працівник поліції запитує в ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь, на що ОСОБА_1 відповідає «ні». Після цього працівник поліції запитує в ОСОБА_1 чи пройде він огляд, на що ОСОБА_1 погоджується. При цьому, ОСОБА_1 категорично заперечує факт вживання алкогольних напоїв. Після цього працівник поліції говорить до ОСОБА_1 фразу: «Ходіть продуєте».

Суд враховує, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому, на долученому до справи відеозаписі під назвою export-coahc.mp4 не зафіксовано, що працівник називає будь-яку із ознак алкогольного сп`яніння, передбачену п.3 Інструкції. З дослідженого судом відеозапису взагалі неможливо встановити чи встановлювалися у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, які б давали підстави для проведення його огляду. До матеріалів справи долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання поліцейських, а його поведінка та координація рухів повністю відповідають обстановці, за якої відбувається його спілкування з поліцейськими. З відеозапису також вбачається, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував належним чином особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

Також судом встановлено, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Попри це, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 травня 2025 року, в якому міститься відмітка про те, ОСОБА_1 на огляд «не доставлявся».

Враховуючи наведені обставини справи, суд вважає слушними посилання адвоката ОСОБА_2 на те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд враховує, що у постанові восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року також зазначено, що суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції в Тернопільській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

З огляду на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4715842 від 12 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП скасовано, а також беручи до уваги наявність підстав вважати, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог Інструкції, тому суд критично оцінює наявну в матеріалах справи роздруківку приладу Drager Alcotest 6820, ARLJ-0557, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,52 проміле.

Долучений до матеріалів справи рапорт від 12 травня 2025 року, також не може бути взятий судом до уваги в якості доказу, оскільки поліцейський є заінтересованою особою. Так, згідно п. 53 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2020 року по справі справа №524/5741/16-а, суд зазначив, що наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, при цьому нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

В свою чергу сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути доведені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій