ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19499/25

Провадження № 33/820/637/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Коваля А.М., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Коваля А.М., подану в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

За постановою суду, 01 липня 2025, приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SCANIA 124», д.н.з. НОМЕР_1 , з загальним причіпом «KOGEL YWE 18», д.н.з. НОМЕР_2 , на а/д Стрий-Ізварине 232 км 900м, в порушення п. 2.3(б), п.1.5, п.31.1 ПДР України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, під час руху не забезпечив належний технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого відбулося розшарування переднього лівого колеса, в результаті чого, в некерованому стані, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «HONDA», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічній смузі назустріч прямо. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Такими діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_2 адвокат Коваль А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247КУпАП, за відсутності в його діях складу правопорушення, та повернути ОСОБА_2 посвідчення водія.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки, на його думку, суд в постанові зробив лише загальне посилання на норми права і зазначив, що ОСОБА_2 їх порушив, та не вказав, які саме порушення допустив ОСОБА_2 і не послався на жодний доказ, який доводить вину ОСОБА_2 . Крім того, поліцейський Мандзій Р.Е. не навів жодного доказу або відомостей, що транспортний засіб до ДТП перебував у неналежному технічному стані і що саме (вузол або частина ТЗ, тощо) було у неналежному технічному стані, а лише вказав, що відбулося розшарування шини переднього лівого колеса транспортного засобу. Поліцейський достеменно не встановив причину вказаного розшарування і не встановив, в який момент воно виникло, що підтверджується відсутністю відповідних доказів у матеріалах справи. Апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у цій справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували неналежний стан транспортного засобу та вину ОСОБА_2 . Апелянт стверджує, що ОСОБА_2 не погоджується з тим, шо технічний стан транспортного засобу, яким він управляв, не відповідав вимогам стандартів, шо стосується безпеки дорожнього руху, так як це не підтверджується належними доказами. Напроти, матеріали справи містять докази того, що у зіткненні не було вини ОСОБА_2 і які суд не дослідив.

Заслухавши доповідь судді, захисника Коваля А.М., на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно з приписами ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно положень до ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з приписами п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Висновок судді першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку.

В своєму письмовому поясненню (а.с. 7) ОСОБА_2 зазначив, що 01 липня 2025 приблизно о 19 год. 50 хв. на а/д Стрий Ізварине 232 км, він, рухаючись на своєму транспортному засобі зі швидкістю приблизно 60 км/год. відчув стук у передньому лівому колесі автомобіля, після чого воно відстрибнуло і транспортний засіб потягнуло ліворуч на зустрічну смугу. Для уникнення зіткнення з автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку, він одразу відреагував та скерував свій транспортний засіб праворуч, повернувши його на свою смугу руху, однак, уникнути зіткнення не вдалося. Заперечує твердження працівників поліції про те, що не забезпечив належний технічний стан транспортного засобу.

Однак, не зважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, така підтверджується, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 378464 від 01.07.2025 року, в якому зафіксовані обставини допущеного останнім порушення правил дорожнього руху;

- схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксована дорожня обстановка, місце зіткнення та розташування транспортних засобів після зіткнення та їх механічні пошкодження;

- письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

- долученої до матеріалів справи фото таблицею.

Згідно з показаннями в суді першої та апеляційної інстанції потерпілого ОСОБА_1 , 01 липня 2025 приблизно о 19 год. 30 хв. він рухався на автомобілі « Хонда», д.н.з. НОМЕР_3 , зі сторони м. Хмельницького, в сторону м. Тернопіль раптово, на його смугу руху, виїхав вантажний транспортний засіб «SCANIA 124», д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку з великою швидкістю руху, не встиг зреагувати на виниклу небезпеку для руху, в результаті чого відбулось бокове зіткнення лівою стороною його транспортного засобу та лівою стороною вантажного транспортного засобу, внаслідок чого автомобілю спричинено механічні пошкодження.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищезазначене, протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні дані, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Твердження апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови є безпідставним, із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, належним чином, дослідив усі докази, надані сторонами, дав їм належну правову оцінку та у мотивувальній частині постанови виклав мотиви, з яких виходив при ухваленні рішення. Посилання суду на норми права є конкретними та обґрунтованими, а висновки суду узгоджуються із встановленими фактичними обставинами справи.

Крім того, у постанові наведено об`єктивні дані, які підтверджують вину ОСОБА_2 , що спростовує твердження апелянта про відсутність доказів. Суд, діючи в межах своїх повноважень, керувався принципом всебічності та повноти дослідження обставин, передбаченим статтею 245 КУпАП, та належним чином мотивував своє рішення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що поліцейський Мандзій Р.Є. не надав доказів неналежного технічного стану транспортного засобу, є необґрунтованим. Як убачається з матеріалів справи, поліцейським було зафіксовано факт розшарування шини переднього лівого колеса, що саме по собі є ознакою технічної несправності транспортного засобу, яка могла вплинути на безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Таким чином, встановлений факт розшарування шини є достатнім підтвердженням того, що транспортний засіб перебував у неналежному технічному стані, незалежно від того, чи було вказано конкретний вузол або деталь, що спричинила подію.

Суд відхиляє доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказаний протокол складено уповноваженою службовою особою з дотриманням вимог закону та вони містять відомості, отримані безпосередньо під час фіксації правопорушень. Крім того, наведені в протоколі обставини підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, наявними у справі, що у сукупності свідчать про доведеність вини ОСОБА_2 .

Доводи апелянта про те, що технічний стан транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , відповідав вимогам стандартів безпеки дорожнього руху та що суд не дослідив усі докази, є безпідставними, із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції належним чином дослідив усі наявні докази, у тому числі пояснення потерпілого, схему місця події дорожньо-транспортної пригоди та інші документи, які підтверджують факт розшарування шини переднього лівого колеса, що свідчить про неналежний технічний стан транспортного засобу. Саме ця несправність стала однією з причин дорожньо-транспортної пригоди.

Твердження апелянта про наявність у матеріалах справи доказів, які нібито свідчать про відсутність зіткнення з вини ОСОБА_3 , є безпідставними, оскільки такі доводи не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Крім того, саме ОСОБА_2 був за кермом вантажного автомобіля, який створив аварійну ситуацію і зобов`язаний уважно стежити за дорожньою обстановкою, і у разі наїзду на якийсь предмет (водій повинен уважно стежити за відсутністю на дорозі будь-яких предметів та перешкод, тим більше водій автопоїзда, який, з огляду на його габарити і вагу, є особливо небезпечним джерелом підвищеної небезпеки) повинен був не продовжувати рух, а негайно зупинити автомобіль для перевірки його справності.

Відповідно до п. 2.3(б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника на оспорювання висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок порушення ним п.п. 2.3(б), 1.5, 31.1 ПДР України не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді, тому підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП не вбачається.

Таким чином, суд, який розглянув справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови місцевого суду апеляційний суд не вбачає.

Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника Коваля А.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.