ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1791/25 Справа № 202/2138/25 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участю адвоката Александрова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Александрова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 15.05.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2025 року о 09 годині 26 хвилин в м. Лиман, вул. Котовського, 112 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року на один рік, чим порушив п. 2.1а) Правил дорожнього руху, правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 15.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років.

На вказану постанову суду адвокат Александров О.О., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що матеріали справи не містять доказів повторного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП. Порушено права ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції. Просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Александрова О.О., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 982258 від 20.02.2025 року відносно ОСОБА_1 (а.с. 2);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії БАА № 494940 від 20.02.2025 року (а.с. 4);

- витягом з адмінпрактики, згідно якого ОСОБА_1 вчинив повторне правопорушення, будучи позбавленим водійського посвідчення (а.с. 5-6);

- довідкою про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 7);

- відеозаписом подій за участю ОСОБА_1 (а.с. 8).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду судом витребувано належним чином засвідчену копію постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.07.2024 року, якою підтверджено факт позбавлення ОСОБА_1 водійського посвідчення.

Посилання апеляційної скарги щодо допущених порушень з боку працівників поліції під час складання адміністративних матеріалів в даній справі про адміністративне правопорушення не знайшли належного підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Апеляційним судом було встановлено, що дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Отже, твердження сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Та обставина, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військовослужбовця в якості водія не позбавляє його обов`язку дотримуватись закону в частині виконання рішення суду та поліції про заборону керування транспортними засобами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 15.05.2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова