Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/2585/25
Номер провадження3/173/989/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

09 жовтня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 445471, 14.08.2025 близько 23:06 години ОСОБА_2 , відносно якого ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 встановлено адміністративний нагляд, під час перевірки за місцем мешкання, АДРЕСА_2 був відсутній, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , у судовому засіданні вину в скоєному правопорушення не визнав, пояснив, що правила адміністративного нагляду він не порушував, у час, вказаний у протоколі, перебував вдома.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 445471, 14.08.2025 близько 23:06 години ОСОБА_2 , відносно якого ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 встановлено адміністративний нагляд, під час перевірки за місцем мешкання, АДРЕСА_2 був відсутній, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Так, на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт поліцейського, письмові пояснення ОСОБА_2 , надані поліцейському, копію ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 про встановлення адміністративного нагляду, відповідно до якої ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд до погашення судимості із застосуванням обмежень адміністративного нагляду, заборонивши, зокрема, вихід з будинку з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., копію постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Даючи аналіз зазначеним доказам, суд виходить з наступного.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Так, відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 187 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлений такий нагляд і, якщо такі дії вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак, матеріалами справи не доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. Жодний з доказів, який знаходиться в матеріалах справи та їх сукупність не доводить вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки неможливо встановити, що в зазначений день та час ОСОБА_2 був відсутній за місцем мешкання, чим порушив би правила адміністративного нагляду.

Натомість ОСОБА_2 вину не визнає, зазначає, що в установлений судом час завжди знаходиться вдома, правил адміннагляду не порушує.

До матеріалів справи додано DVD-R диск, але без відеозапису, який би відтворював події, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та їх підтверджував.

При цьому, за відсутності інших доказів, також не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Разом з цим, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, а суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості, так як перекладає на себе функцію обвинувачення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Обвинувачення не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Виходячи з цього, суд вважає, що в ході розгляду справи не було доведено наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Керуючись ч. 2 ст. 187 ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв