П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 89 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2025, приблизно о 15.56 год., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 знущався з власної собаки породи «Кокер-спанієль», завдав їй побої два рази, а саме в область голови ногою, що завдало собаці фізичного болю, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження».

ОСОБА_1 у судовому засіданні обставини правопорушення не визнав, пояснивши, що 31.08.2025 він перебував у ветеринарній клініці ЛікоВет, оскільки у собаки відмовили задні лапи. Собаці поставили діагноз «онкологія», відбирали кров і коли його син намагався зняти пов`язку після відбирання крові, власна собака вкусила його ОСОБА_1 , за руку, прокусивши до крові. На дворі собака себе агресивно поводила, тому він відмахувався ногою від собаки, а не бив її. Відеофіксації цієї події немає, тому вважає покази свідків недостовірними. Ствердив, що на момент розгляду справи собака померла.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 ) показав, що 31 серпня 2025 року відвезли свого кота до ветеринарної клініки. Після відвідання клініки очікували на таксі, перебуваючи на дворі на лавиці, побачили людину з скривавленою рукою, яка агресивно себе поводила, говорила про те, що вб`є собаку і жалкує, що не зробив цього раніше. Після цього було викликано поліцію та надано свідчення. Останній декілька разів вдарив собаку ногою по голові. Він бачив як наніс два удари. Спробував зняти подію на відео, на якому чутно, що власник собаки сказав, що вб`є її. Зауважив, що є безліч способів, щоб більш гуманно поводитися з тваринами.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 (паспорт громадянина України НОМЕР_2 ) показала, що того дня вийшла на двір пізніше, до того бачила агресивну поведінку власника собаки, який тягнув за повідець останню, бачила ОСОБА_1 після того, як собака йому прокусила руку. На вулицю з клініки вийшла у той момент, коли власник наносив собаці удар по голові, копав ногою. Тому одразу звернулася до адміністратора клініки, щоб вона щось вдіяла з тим, яка вийшла і попросила чоловіка так не робити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП жорстоке поводження з тваринами знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Абзацом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що при поводженні з тваринами не допускається нанесення побоїв, травм, отруєння тварин.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, його вина стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №573849 від 31.08.2025; показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених абзацом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

Заперечення ОСОБА_1 розцінюю як форму захисту та намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю достовірними та достатніми у даній справі, зокрема показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Санкцією ч. 1 ст. 89 КУпАП передбачено накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 89 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №573849 від 31.08.2025 особистий огляд та огляд речей не проводився, речі не вилучалися.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 ствердив, що на момент розгляду справи собака померла.

Відтак, питання щодо конфіскації тварини не вирішується.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 89 ч. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик