Дата документу Справа № 334/2368/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2368/25 Головуючий в 1 інст.Фетісов М.В.
Провадження №33/807/697/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 14 березня 2025 року о 23.54 годині у м.Запоріжжі, вул.Гребельна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний № НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 29 квітня 2024 року постановою серії ББА №121181 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керування.

Зауважує, що постанова суду винесена судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому, суд ухилився від з`ясування фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшовши формально до їх вивчення, внаслідок чого його не було жодного разу викликано до суду для участі в судовому засіданні для дачі пояснень, представлення доказів, допиту свідків, тощо, чим було грубо порушено його право на захист, а також права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Апелянт звертає увагу на те, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2024 року по справі №334/7713/24 йому відмовлено у задоволені його позовних вимог, про скасування постанови серії ББА №121181 від 29 квітня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а тому ним було подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2024року було відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2024 року в адміністративній справі №334/7713/24 та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №334/7713/24.

Зазначає, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2025 року ухвалено розглянути справу №334/7713/24 в порядку письмового провадження з 18 березня 2025 року.

Отже, станом на час складання протоколу 15 березня 2025 року працівник поліції неправомірно було складено протокол серії ЕПР1 №271752 про адміністративне правопорушення ч.5 ст.126 КУпАП.

На думку апелянта, складений протокол та додані до нього матеріали справи не містять належних доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 участі у розгляді справи не брав, відомостей щодо отримання ним копії оскаржуваної постанови суду першої інстанції матеріали справи не містять, 09 травня 2025 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії рішення, 12 травня 2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі, що підтверджується його особистим підписом, та вже 15 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. На обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції була отримана ним засобами поштового зв`язку саме 14 травня 2025 року, що матеріалами справи не спростовано. Отже, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №271752 від 15 березня 2025 року, згідно з яким, 14 березня 2025 року о 23.54 годині у м.Запоріжжі, вул.Гребельна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний № НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року. 29 квітня 2024 року постановою серії ББА №121181 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

До вказаного протоколу додано: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №121181 від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП; рапорт працівника поліції; реєстраційну картку транспортного засобу; витяг з бази даних «Армор»; довідку з бази даних підсистеми «Інформаційний портал Національної поліції України» та відеозапис події.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Згідно з оскаржуваною постановою, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, до суду 25 березня 2025 року подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що вважає протокол незаконним, необґрунтованим, оскільки зазначене в ньому адміністративне правопорушення він не вчиняв, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП, відсутні. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів порушення ним Правил дорожнього руху, які були би законною підставою для його зупинки. З матеріалів справи убачається, що жодної з підстав для зупинки автомобіля відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліції» під його керуванням у працівників поліції в даному випадку не було. Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського можна побачити, що зупинка транспортного засобу під його керуванням не відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки транспортного засобу поліцейські не представились, не повідомили причину зупинки, за відсутності правових підстав, почали вимагати у нього документи, не пояснивши причини цієї вимоги. Разом з тим, працівники поліції ігноруючи положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», не повідомили його про застосування технічних засобів при виявленні та фіксуванні правопорушення. Поліцейським його було направлено до медичного закладу для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 15 березня 2025 року вбачається, що в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння він не знаходився. На його думку, він був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП неможна вважати допустимим доказом. Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова ВС від 15 березня2019 року у справі № 686/11314/17). Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27 червня 2019 року у справі №560/751/17). Відсутність доказів його вини свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17). Сам факт складання протоколу не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 127/163/17-а протокол (постанова) про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Крім того, до протоколу не надано доказів, що інспектор поліції відібрав пояснення у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надав водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, встановлював свідків правопорушення і відібрав у них показання, та встановив обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, отже поліцейським не доведено вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Він звернувся до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя в порядку ст.286 КАС України з позовом до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА №121181 від 29 квітня2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень та закриття провадження у даній справі про адміністративне правопорушення. Рішенням Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 04 листопада 2024 року у справі №334/7713/24 відмовлено у задоволені позовних вимог, а тому подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи. Ухвалою від 10 січня2025 року ухвалено розглянути справу в порядку письмового провадження з 18 березня 2025 року.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

Також, судом апеляційної інстанції при апеляційному розгляді справи були досліджені, окрім іншого, додаткові докази, надані ОСОБА_1 , зокрема лист начальника УПП в Запорізькій області Борзенка О. від 29 квітня 2025 року «Про надання відповіді», з якого убачається, що 20 березня 2025 року на адресу управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Запорізькій області ДПП), з Запорізького районного управління поліції (далі - ЗРУП) Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - ГУНП) надійшов лист, з відомостей якого встановлено наступне. Працівниками УПП в Запорізькій області ДПП було здійснено адміністративне затримання ОСОБА_1 , на підставі статті 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 КУпАП. Під час перебування у ЗРУП ГУНП затриманий ОСОБА_1 , повідомив, що вважає дії співробітників УПП в Запорізькій області ДПП неправомірними, зокрема в зв`язку з тим, що фактичний час затримання не співпадає із заявленим поліцейськими УПП в Запорізькій області ДПП, а ОСОБА_1 був затриманий раніше, крім того співробітники УПП в Запорізькій області ДПП не назвали причину зупинки автомобілю. Також, внаслідок застосування фізичної силу та спеціальних засобів, ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження у виді слідів від кайданок на руках та пошкоджено куртку. За фактами, викладеними вище, наказом УПП в Запорізькій області ДПП від 11 квітня 2025 року №63 було призначено відповідне службове розслідування з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, під час події за участю заявника, яка мала місце 12 березня 2025 року. За результатом проведеного службового розслідування, об`єктивно і неупереджено оцінюючи наявні матеріали службового розслідування в їх сукупності, дисциплінарна комісія вважає встановленим факт порушення службової дисципліни лейтенантом поліції Шандор Л., що виразився у невірній кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 12 березня 2025 року та, як наслідок, помилковим складанням протоколу про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 130 КУпАП, серії ЕПР1 № 269065, а також неправомірним складанням протоколу про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 126 КУпАП серії ЕПР1 №269069, так як 12 березня 2025 року ОСОБА_1 не був особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами та не вчиняв вказане правопорушенні повторно протягом року. Крім того, 12 березня 2025 року після зупинки транспортного засобу RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , підійшовши до водія, лейтенант поліції Шандор Л. не поінформувала ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. В частині адміністративного затримання 12 березня 2025 року, застосування щодо ОСОБА_1 фізичної сили та спеціального засобу «кайданки», порушень в діях працівників УШІ в Запорізькій області ДПП не встановлено. Більш того, в ході службового розслідування не підтверджено факт того, що фактичний час затримання не співпадає із заявленим поліцейськими УПП в Запорізькій області ДПП, оскільки фактичний час затримання повністю співпадає із часом затримання, який вказано у протоколі про адміністративне затримання серії АА № 049036. Також, в ході службового розслідування не підтверджено факт нанесення ОСОБА_1 будь-яких видимих тілесних ушкоджень 12 березня 2025 року. Відповідно, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, частини першої статті 256 КУпАП, пунктів 1, 10 розділу 3.1 посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2016 року №4/1, відповідно до пункту 1 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону № З УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Окрім цього, з метою перевірки доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції за клопотанням апелянта був здійснений запит до Начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області з метою надання інформації про те, чи вважався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його зупинки працівниками поліції 14 березня 2025 року о 23.54 годині за адресою: м.Запоріжжі, вул.Гребельна, 2, особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

На вищевказаний запит суду, 19 серпня 2025 року надійшла відповідь начальника ВАП капітана поліції Агапцева В., згідно з якою, останній повідомляє, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №271752 від 15 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, працівники поліції посилались на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2024 року у справі №335/10084/24, відповідно до якої, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Даних у працівників поліції стосовно оскарження вказаної постанови суду в апеляційному порядку не було. Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2025 року постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі 335/10084/24 залишено без змін. Враховуючи вищезазначене, станом на день складання протоколу серії ЕПР 1 №271752 від 15 березня 2025 року гр. ОСОБА_1 не був позбавлений права керування транспортними засобами, так як постанова суду була в процесі оскарження. Аналогічна ситуація відбулась з постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2024 року по справі №334/4381/24 якою гр. ОСОБА_1 було позбавлено права керування строком на 5 років. Відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2025 року, постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2024 року по справі №334/4381/24 залишено без змін.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у відповіді начальника ВАП капітана поліції Агапцева В. від 19 серпня 2025 року міститься посилання на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2024 року у справі №335/10084/24 та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі 335/10084/24, яка стосується іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Як зазначено вище, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року, оскільки 29 квітня 2024 року останній вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП (постановою серії БАА №121181 від 29 квітня 2024 року).

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з положеннями ч. ч. 9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з п.3 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, повторність правопорушення повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Як убачається з матеріалів справи, 29 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №121181 від 29 квітня 2024 року за ч.4 ст.126 КУпАП.

При цьому, відомостей щодо набрання вищевказаної постанови законної сили матеріали справи не містять.

Разом з тим, при апеляційному розгляді справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №121181 від 29 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20400, 00 гривень.

Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2024 року у справі № 334/7713/24, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволені позову до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ББА №12181 від 29 квітня 2024 року.

В подальшому, ОСОБА_1 , не погодившись з таким рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду м.Дніпро апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2024року в адміністративній справі №334/7713/24 за позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови за порушення ПДР.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду м.Дніпро від 19 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 листопада 2024 року залишено без змін.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №121181 від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП - набрала законної сили - 19 березня 2025 року.

Отже, за наведених вище обставин, ОСОБА_1 , на час його зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а саме - 14 березня 2025 року та оформлення щодо нього адміністративних матеріалів за ч.5 ст.126 КУпАП (15 березня 2025 року), не вважався особою, яка позбавлена права керування транспортними засобом, а тому у цьому випадку в його діях відсутня кваліфікуюча ознака правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - повторність вчинення правопорушення протягом року.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому останнього безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева