ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21489/25

Провадження № 33/820/674/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фортельної Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Фортельної Ю.Ю. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 21 липня 2025 року о 23 год 23 хв на вулиці Вінницькій, 56 в місті Хмельницькому, керував автомобілем «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Фортельна Ю.Ю. просила скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2025 року та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважала, що судом першої інстанції залишено поза увагою порушення працівниками патрульної поліції ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», під час здійснення зупинки транспортного засобу.

Зауважувала, що вказана стаття не дозволяє інспектору зупиняти будь-які транспортні засоби та будь-коли, а лише при наявності конкретних законних підстав.

Серед іншого, звертала увагу на те, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції він, як водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку сторони захисту, судом першої інстанції не було належним чином оцінено докази, зібрані по справі.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, захисник зазначала, що працівниками поліції при складанні даного адміністративного матеріалу було допущено ряд грубих порушень встановленого законом порядку.

Так, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці, а не з його результатами, що є зовсім різними фактами у розумінні ст.130 КУпАП, положень ст.266 КУпАП, п.7 Інструкції та п.5 Порядку (підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності).

З наявних відеозаписів вбачається, що працівник поліції не повідомляє та не роз`яснює ОСОБА_1 суть документів, які вимагає підписати. Тобто підпис особи ставиться не за згоду з результатами огляду, а лише за факт проходження огляду на місці.

Тому притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Тобто, із урахуванням наведених вище обставин, захисник прийшла до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення матеріали справи не містять.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Фортельну Ю.Ю. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 , порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №398823 від 22 липня 2025 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, є належним та допустимим доказом;

- відомостями з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя.

- результатом тесту за допомогою спеціального приладу газоаналізатора Alcotest Drager № 6810 (0515) (тест № 4754 від 21 липня 2025 року, 23 год 47 хв, результат 2,66 ‰) щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами, на яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, у тому числі фіксація руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , зупинки транспортного засобу, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, з результатом якого водій погодився.

Долучені відеозаписи є повними, цілісними та послідовними містять фіксацію процедури проведення огляду та процедуру складання матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності.

Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи апелянта про те, що процедуру огляду на стан сп`яніння проведено з грубими порушеннями, є безпідставними.

Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого правопорушення.

Так, відеозаписами зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи.

Окрім того, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився відповідно до порядку проведення огляду на стан сп`ягніння визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, (далі Інструкція).

Згідно з положеннями ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, працівниками поліції було дотримано зазначених вимог закону.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не повною мірою надано оцінку всім доказам по справі.

За таких обставин, апеляційний суд визнає відеозаписи достатніми для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту є такими, що не заслуговують на увагу та є передчасними.

В частині посилання на безпідставну зупинки транспортного засобу слід зазначити наступне.

Оцінюючи доводи про те, що жодних підстав визначених ст.35 Закону України «Про національну поліції» для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції не було, слід визнати необґрунтованими.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п.5, 6, 7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- запроваджувати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

- встановлювати, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно вимог п.24 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 діяли в межах своїх повноважень.

Переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Усі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Дії поліцейських жодним чином не призвели до звуження чи обмеження конституційних прав водія транспортного засобу чи його основоположних свобод, не обмежили його в можливостях ефективно використати свої права, та не ставить під сумнів походження доказів, їх надійність та достовірність.

Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які би стали підставою для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з тим, що не вбачається ознак фальсифікації матеріалів з боку працівників поліції, у тому числі з підстав неспівпадіння часу на алкотестері та нагрудному відеореєстраторі поліцейського.

Обґрунтованих сумнівів у тому, що подія правопорушення відбувалася у зазначені дату та час, з розбіжністю у кілька хвилин відповідно до показника часу на різних пристроях, не встановлено судом першої та апеляційної інстанції.

Водночас, постановою судді місцевого суду подія правопорушення відбулася 21 липня 2025 року о 07 год 30 хв.

Відповідно ж до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №398823 від 22 липня 2025 року установлено, що ОСОБА_1 21 липня 2025 року о 23 год 23 хв на вулиці Вінницькій, 56 в місті Хмельницькому, керував автомобілем «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено й іншими долученими до цього протоколу матеріалами.

Тобто, вказана обставина є технічною помилкою (опискою) місцевого суду, яка не впливає на факт правопорушення та не спростовує встановлених даних по справі.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому вже були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами.

Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та процедури огляду на стан сп`яніння останнього, не встановлено.

Переконливих доводів, які би спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, не надано.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Обставин, які би виключали провадження у справі, на що є посилання в апеляційній скарзі відповідно до ст.247 КУпАП, не вбачається.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі не має.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Фортельної Ю.Ю. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.