Справа № 444/2506/25
Провадження № 3/444/1302/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його адвоката Хом`як О.Г., потерпілого ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народивсяч АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , працює ТзОВ "Автомагістраль-Південь" - водій), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква в залі суду матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , не працює, не інвалід, одружений, -

- за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 380819, ставиться до вини те, що він "29.05.2025 о 16 год. 10 хв. на автодорозі Жовква - Крехів-Івано-Франкове, 114 км, с. Майдан, Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом Сітроєн Джампер н.з. НОМЕР_5 , при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем (тягач) Форд Карго н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим завдав матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП".

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав. Зазначив, що він рухався своєю по центру своєї смуги руху. В даному місці дорога є досить вузькою. ДТП відбулось в повороті, практично майже в його завершені по напрямку його руху. Водій автомобіля Форд Карго н.з. НОМЕР_6 рухався на великій швидкості, в даному місці зрізав поворот з виїздом прицепа на його смугу руху де і відбулось зіткнення. Пояснив, що контактування відкулося керованого ним автомобіля лівою передньою частиною із прицепом вантажного автомобіля в районні з`єднання тягача з прицепом. Просить провадження у справі відносно нього за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Хом`як О.Г. в судовому засідання просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до висновку експерта від 28.074.2025 в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 не суперечили вимогам ПДР України, а відповідно в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Форд Карго н.з. НОМЕР_6 , яким керував ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.11.3 та 13.3 ПДР України і вказана невідповідність знаходиться у причинному зв`язку знастанням даної ДТП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він рухався своєю смугою руху. Водій автомобіля Сітроєн Джампер н.з. НОМЕР_5 рухався на високій швидкості, на лисій гумі, що стало причиною того, що водія при виході з повороту занесло та саме він в`їхав в його вантажний автомобіль в районі з`єднання тягача з причіпом. Також вказав, що згідно висновку представленого ним, а саме № 57 від 05.09.2025 року саме дії водія ОСОБА_1 суперечили вимогам ПДР України, на відміну від його дій які відповідали вимогам ПДР України.

Суддя, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, висновки експертів, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Разом з тим вважаю, що достатніх доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не надано.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАГІ, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Д

Диспозиція ст. 124 КУпАП, за якою складено адміністративний матеріал щодо громадянина ОСОБА_1 , передбачає наявність у діях особи (в даному випадку водія), - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, з висновку експертного дослідження № ЕД-19-25/39214-ІТ від 28.07.2025 року вбачається, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Сітроен Джампер» р.н. НОМЕР_5 , - ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п. 12.3 ПДР України. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автопоїзду у складі тягача марки «Форд Карго 1842 TXHR» р.н. НОМЕР_7 з напівпричепом «OZTRWYLER HDR 670» р.н. НОМЕР_8 , - ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п.п. Н.З., 13.3 ПДР України. У даній дорожньо-транспортній ситуації у діях водія автомобіля «Сітроен Джампер» р.н. НОМЕР_5 , - ОСОБА_1 не вбачається невідповідності технічним вимогам Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо- транспортній ситуації у діях водія автопоїзду у складі тягача марки «Форд Карго 1842 TXHR» р.н. НОМЕР_7 з напівпричепом «OZTRWYLER HDR 670» р.н. НОМЕР_8 , - ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічним вимогам п.п. 11.3, 13.3. Правил дорожнього руху України. Невідповідності у діях водія автопоїзду у складі тягача марки «Форд Карго 1842 TXHR» р.н. НОМЕР_6 з напівпричепом «OZTRWYLER HDR 670» р.н. НОМЕР_8 - ОСОБА_2 технічним вимогам п.п. 11.3, 13.3. Правил дорожнього руху України знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із подією даної ДТП.

Щодо висновку № 57 від 05.09.2025 року, то слід зазначити що такий не підтверджує обставин, що підлягають доказуванню у даній справі, а також виготовлений з порушенням п.п. 2.2. та 2.3. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року.

Так, надаючи відповідь на перше питання, яке досліджувалося у Висновку експерта (арк. 1), а саме чи є технічно спроможними покази водія автомобіля «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 в частині місця зіткнення транспортних засобів на смузі його руху, - експерт ОСОБА_3 вийшов за межі своєї компетенції, оскільки для вирішення даного питання він повинен був мати кваліфікацію судового експерта для проведення судових експертиз (або експертних досліджень) за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», оскільки встановлення місця зіткнення відноситься саме до транспортно-трасологічної експертизи. Як вбачається зі змісту свідоцтва судового експерта ОСОБА_3 , долученого у копії до висновку експерта, він є експертом лише за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП».

Відповідно до п.2.3. Інструкції, - експерту забороняється вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що місце зіткнення транспортних засобів, визначене у п.1 Висновку експерта (арк. 10), - не відповідає дійсності та не може прийматися судом до уваги.

Зі змісту Висновку експерта (арк. 3, 4) вбачається, що він самостійно задав собі вихідні данні, які використав для проведення експертного дослідження. У п.6 Розділу «Вихідні данні» вбачається, що «у звязку із тим, що відразу після зіткнення, пояснення мною були дані недостатньо повно, то для використання у дослідженні надаю уточнені пояснення по обставинам зіткнення. І далі по тексту...». Звідси можна прийти до висновку про те, що водій ОСОБА_2 нібито надав експерту свої додаткові пояснення до тих, які наявні в матеріалах справи. Однак, таке не відповідає дійсності та спростовується змістом самового висновку, де у його Вступній частині зазначено, які саме матеріали були використані експертом при виготовленні Висновку: протокол огляду місця події зі схемою ДТП, пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (фото на арк. З Висновку експерта) та фото з місця ДТП. Посилання на будь-які додаткові пояснення ОСОБА_2 в документах, які були використані експертом при виготовленні його Висновку, - відсутні.

Отже, судовий експерт Давидович О.О. невідомо звідки взяв вихідні данні, використані у Висновку експерта, що свідчить про порушення вимог чинного законодавства, а саме п.2.3. Інструкції, згідно якої експерту забороняється самостійно збирати матеріали, що підлягають дослідженню, а також самостійно вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Крім цього, зміст Висновку експерта суперечить висновкам, зазначеним у його резолютивній частині. За розташуванням уламків після скоєння ДТП неможливо абсолютно точно визначити де знаходиться місце зіткнення транспортних засобів. Вказана у Висновку експерта відстань 4,8 м від лівого краю «початку осипу» не може бути ознакою місця зіткнення ТЗ з огляду на наступне. Вказане у експертизі джерело 1 - Судебная автотехническая зкспертиза. Часть II. Теоретические основні и методики зкспертного исследования при производстве автотехнической зкспертизьі: пособ. для зксп.-автотех., след. и судей. М., 1980. 490 с., зазначає, що при зустрічному зіткненні уламки від ТЗ продовжують відлітати за напрямками руху ТЗ до їх зіткнення (зобр. 1) і залежать від швидкості та напрямків руху ТЗ а також від екранування (перешкоджання) розльоту поверхнями один одного.

При цьому розташування місця зіткнення можливо визначити приблизно лише у повздовжньому напрямку. Що стосується визначення місця зіткнення у поперечній проекції за розташуванням осипу уламків, то для цього ділянка розсіювання має мати невеликі розміри і чітко визначені границі еліпса для можливості визначення його осі але і, при цьому, місце розташування буде дуже приблизним в межах певної зони.

Разом з тим, у наведеній схемі місця ДТП немає чітко визначених меж осипу уламків. Є тільки приблизні контури із розташуванням деяких точок відносно країв проїзної частини. При цьому неможливо чітко визначити ширину проїзної частини у місцях кінцевого розташування ТЗ.

Якщо ж слідувати логіці експерта ОСОБА_3 , то розташування краю границі зони осипу на відстані 1,3 м від краю проїзної частини, може свідчити лише про те, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Зафіксоване у так званій «Масштабній схемі» експерта розташування автомобіля «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 не відповідає його фактичному розташуванню, яке відображене на світлинах з місця скоєння ДТП. Як автомобіль «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 , так і вантажний автомобіль «Форд» з напівпричепом знаходяться в межах повороту, при цьому як радіус повороту тук і ширина проїзної частини в межах повороту і кінцевого розташування ТЗ, - невідомі, дорожня розмітка на місці ДТП відсутня. Масштабний силует вантажного автомобіля з напівпричепом, не відповідає дійсним розмірам автопоїзда з 5-ма осями. Тому, відображені на так званій «Масштабній схемі» конфігурація проїзної частини, приблизне розташування осипу і ТЗ, не відповідають фактичним даним, які були на місці ДТП і не можуть бути використані навіть для приблизного визначення місця зіткнення.

Також слід зазначити, що у Висновку експерта відсутня будь-яка аргументація та обгрунтування того, що зіткнення ТЗ відбулося на смузі руху вунтажного автомобіля. Кінцеве розташування авомобіля «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 відносно правого краю проїзної частини в межах повороту (при невідомій ширині проїзної частини в цьому місці) жодним чином не свідчить про розташування цього автомобіля відносно меж проїзної частини в момент зіткнення.

Пункт 11.4 ПДР України, використаний експертом у Висновку, не відноситься до даної дорожньо-транспортної ситуації, так як проїзна частина у даному випадку має лише по одній смузі руху в кожному напрямку, тоді як вказаний пункт передбачає не менше двох смуг для руху в одному напрямку. Що стосується застосування експертом п. 10.1 та 12.1 ПДР України, то у висновку експерта не вказано в чому саме (конкретно) в діях водія автомобіля «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 - ОСОБА_1 полягає невідповідність цим пунктам.

При вирішенні питання щодо наявності у водія вантажного автомобіля «Форд» технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 , експерт порівняв зупинний шлях вантажного автомобіля з відстанню, яку подолав цей автомобіль з моменту виявлення його водієм автомобіля «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 до моменту зіткнення (відстань вказана приблизно 10-12 м). Однак, експерт не врахував, що вантажний автомобіль контактував не передньою частиною, а лівою боковою, яка знаходиться на значній відстані від передньої частини. Не врахував також експерт траєкторію руху ТЗ та їх розташування відносно один одного та відносно меж проїзної частини. Не врахування зазначених даних ставлять під сумнів достовірність проведеного дослідження в частині встановлення у водія вантажного автомобіля відсутності технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем «Сітроєн Джампер» р.н. НОМЕР_5 .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що Висновок експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження № 57 від 05.09.2025 року, виконаний експертом ОСОБА_3 , не може бути оцінений судом як належний та допустимий доказ, оскільки він не підтверджує обставин, що підлягають доказуванню у даній справі, а також є таким, що отриманий з порушенням визначеного Законом порядку, зокрема «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень».

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Загальне посилання в протоколі на відповідні пункти Правил дорожнього руху України та ст. 124 КУпАП не описують складу правопорушення та його суті.

Працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не надав доказів на підставі яких даних він поставив у провину п. 13.3 ПДР України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян* у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12. 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Саме суди є останньою правовою інстанцією у державі, в якій кожен громадянин за необхідності шукає захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути під дана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись водночас принципом верховенства права.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши повно та всебічноусі наявні у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 124, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ясиновський Р. Б.