Справа № 212/9125/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Хомченко Л.І. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1
у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
З протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається , що 17 липня 2025 року о 18 год. 47 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків за ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 СК України по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в результаті чого малолітній знаходячись без батьківського нагляду в дитячому садочку № 62 по мкрн. 5-й Зарічний,79Б, якого було поміщено до КНП «Дитяча міська лікарня № 4» згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила ,що винною у скоєнні вказаного правопорушення себе не визнає, дійсно 17 липня 2025 року вона знаходячись вдома втратила свідомість, і оскільки в цей день вона була вдома сама ,то не змогла забрати дитину з дитячого садочку вчасно. Після того як вона отямилась то відразу зателефонувала до відділу поліції де їй і повідомили ,що дитина перебуває у лікарні.Вона забрала дитину додому, на даний час з нею мешкає її мати, вона звернулася до лікаря і вживає заходи до лікування.
Заслухав пояснення ОСОБА_1 та дослідив матеріали справи и, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 864326 від 01.08.2025 року, довідку за результатом розгляду повідомлення від гр.. ОСОБА_3 , рапорт від 17.07.2025 року, поясненнями, актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.07.2025 року та іншими матеріалами справи суд приходить до висновку що надані докази не спростовують пояснень ОСОБА_1 наданих нею у судовому засіданні. Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються довідкою лікаря невролога щодо стану здоров`я ОСОБА_1 .
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 не містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, оскільки ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення таких дій.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Відповідно до принципу доведення вини «поза розумним сумнівом», доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У даному випадку обов`язок доведення вини покладається на орган уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, а будь-який сумнів з цього приводу трактується на користь особи якій інкриміноване вчинення такого порушення. Зокрема, такий обов`язок реалізується органом уповноваженим на складання протоколу за допомогою виготовлення відповідних процесуальних документів (протоколу) та збирання достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів, для їх скерування на розгляд до суду.
Пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив протиправне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні (у даному випадку органі, який склав протокол про адміністративне правопорушення) та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Суд виходить з того, що Закон не покладає на нього функції щодо збирання з власної ініціативи доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адже збирання доказів на користь тієї чи іншої сторони судом з власної ініціативи порушить принцип неупередженості суду. У цій ситуації суд, зберігаючи неупередженість, повинен дослідити та оцінити у встановленому Законом порядку надані йому докази та ухвалити відповідне процесуальне рішення.
Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст.7КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Оцінюючи наведені вище обставини, надані суду та досліджені докази у їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 184 КУпАП. Відтак, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений уст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є обставиною, яка виключає провадження по справі.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Оскільки суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тому адміністративна справа у відношенні неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.247,283,284 КУпАП,
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л. І. Хомченко