Справа № 467/1255/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про притягнення до адміністративної відповідальності, у тому числі й протягом року, відсутні,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Суть висунутого поліцією звинувачення

Протоколом ВАД №722881 від 24 серпня 2025 року поліція висунула ОСОБА_1 звинувачення у тому, що 24 серпня 2025 року о 20:00 год. він, знаходячись по АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо цієї справи і її процесуальна поведінка

На розгляд справи до суду ОСОБА_1 за викликом в це судове засідання не з`явився, хоча був сповіщений про його дату, час і місце належно, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, причин свого неприбуття не повідомляв, ніяких заяв і клопотань, у тому числі й про відкладення судового засідання, не направляв.

Суд, маючи у своєму розпорядженні дані, що підтверджують належне повідомлення ОСОБА_1 про це судове провадження, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, згідно яких його присутність при розгляді такого роду справи не є обов`язковою, вважав за можливе прийняти рішення по суті справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Чи було вчинено адміністративне правопорушення

Відповідальність за ч.1 т. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків та причинний зв`язок між ними.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

До того ж саме по собі висловлення образ на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону №2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, окрім як, у разі якщо ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, обов`язково ознакою складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП, є наслідки застосування домашнього насильства, зокрема, у виді шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи.

Однак, протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №722881 від 24 серпня 2025 року ОСОБА_1 висунуто звинувачення у домашньому насильстві, внаслідок якого була завдана шкода психологічному здоров`ю його дружини ОСОБА_2 .

Тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 , які окреслені у вказаному протоколі, не охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 см. 173-2 КУпАП.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення

Дійшовши висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд враховує таке.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Встановлення та зазначення повних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення є прямим обов`язком особи, яка склала протокол відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП.

За змістом ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

При цьому судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А так як протокол ВАД №722881 від 24 серпня 2025 не містить у собі правильного формулювання обвинувачення і викладу обставин правопорушення у точній відповідності із диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, то суд не може вважати його допустимим доказом у цій справі, бо він, фактично, не відповідає вимогам ч.1ст.256 КУпАП у частині зазначення у ньому суті адміністративного правопорушення.

А суд, будучи обмеженим лише тими, даними, що відображені у протоколі, не може самостійно їх змінити.

Бо тим самим суд втратить роль арбітра у цьому процесі і перебере на себе функції обвинувача,що є недопустимим в ключі практики ЄСПЛ.

Отже, протокольне містить у собі відомостей про обов`язкову ознаку об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме відомостей про завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Бо завдання шкоди психологічному здоров`ю не охоплюється складом цього правопорушення.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення має наслідком відсутність складу правопорушення у цілому.

До того ж, додані до протоколу пояснення учасників події не свідчать саме про вчинення домашнього насильства.

Вони вказують на дійсність конфлікту, що мав місце між сторонами. А не кожний конфлікт вказує на домашнє насильство.

Тому суд мусить констатувати,що ця справа не забезпечена сукупністю належних і допустимих доказів, на підставі яких можливо було б зробити безсумнівний висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства.

А як вказав Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019, елементом принципу презумпції невинуватості є принцип«in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

З огляду на недоведеність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: обов`язкових наслідків правопорушення у вигляді шкоди психічному здоров`ю його дружини, - провадження у справі слід закрити через відсутність складу правопорушення.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Підставою адміністративної відповідальності є наявність у вчиненому особою діянні всіх ознак складу правопорушення, передбаченого законом. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

У даному випадку суд встановив відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому приймає рішення про закриття провадження у цій справі на підставі п.1 ст.247 цього ж Кодексу, згідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу правопорушення.

Тому ОСОБА_1 не піддається адміністративному стягненню і не підлягає адміністративній відповідальності.

Судовий збір за таких обставин також не підлягає стягненню з ОСОБА_1 , бо на нього не накладається адміністративне стягнення з мотивів, що судом наведені вище.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Суддя Ірина Явіца