Справа№464/7005/25
пр.№ 3/464/2371/25
П О С Т А Н О В А

08.10.2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.183-2 КУАП,

у с т а н о в и л а:

До Сихівського районного суду м.Львова надійшла справа про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст.183-2 КУАП.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17, а за змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Диспозицією ст.183-2 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що входять до складу адміністративного правопорушення, а також залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння.

Відповідно до ст. 251 КУАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі, а за ст.256 КУАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22 зроблено висновок, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст.251 КУАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, який є офіційним процесуальним документом, складається уповноваженою особою у встановленій формі і повинен містити відомості, потрібні для розгляду справи по суті, зокрема зазначення характеру адміністративного правопорушення та нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. Невідповідність протоколу вимогам закону, зокрема ст.256 КУАП, або складання неповноважною особою може мати наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений 02 жовтня 2025 року провідним інспектором Сихівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Гимон Х.В., жодним чином не відповідає вимогам ст.256 КУАП, зокрема, у ньому не викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ст.183-2 КУАП, не зазначені: дата, час та місця його вчинення, порушення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Суд самостійно збирати докази або формулювати суть адміністративного правопорушення не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Саме така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22.

Крім цього у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення та зауваження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» містяться пояснення, написані провідним інспектором Грень Х.В., однак такі не містять ні підпису особи, стосовно якої складено протокол, під такими поясненнями, ні запису "з моїх слів записано вірно" з його підписом.

Оскільки наведені порушення перешкоджають розгляду справи, унеможливлюють здійснити всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення по ній, як того вимагає ст.245 КУАП, а тому така, виходячи із змісту ст.ст.256, 278 КУАП, підлягає поверненню Сихівському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області для належного оформлення та усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.278, 283 КУАП,

п о с т а н о в и в :

повернути Сихівському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.183-2 КУАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО