Справа № 442/6896/25
Провадження №3/442/1964/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановила:

ОСОБА_1 , 10.08.2025 о 23.42 год. в с.Бистриця-Гірська, вул.Ювілейна, керував транспортним засобом Renault Megane р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

На підтвердження вчинення вищевказаного правопорушення суду представлено:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419048 від 11.08.2025, відповідно до якого, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нечітка хода;

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено що ОСОБА_1 мав такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виразну мову та нестійку ходу;

-Рапорт, в якому зазначено, що в ході спілкування з водієм, ОСОБА_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього водій вчинив спробу втекти від працівників поліції. В подальшому працівники поліції почали переслідування ОСОБА_1 , шляхом блокування. ОСОБА_1 , було запропоновано пройти тест на встановлення його ступеня алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного приладу Drager-Alkotest -6820» та в медичному закладі, однак останній відмовився у встановленому законом порядку;

-Відеозапис, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

07.10.2025 захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подав пояснення в якому просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та погоджувався проїхати з поліцейським в медичний заклад. Вказує, що ОСОБА_1 не було повідомлено про жодну із ознак алкогольного сп`яніння. Зазначає, що не було залучено жодних свідків на місці події і не зафіксовано факт складання в присутності ОСОБА_1 таких документів, як: Акт огляду, Направлення на огляд водія та Протокол. Вказує, що відеозапис не вівся безперервно, оскільки містить 5 відеофайлів, та на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, зазначає, що Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5449596 від 11.08.2025, не може бути врахована оскільки скасована рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 23.09.2025.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

Згідно ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У частині 1 статті 130 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), самої Інструкції.

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» який затвердженого постановою №1103 Кабінету міністрів України від 17.12.2008 з внесеними змінами від 28.10.2015 зазначено, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Окрім цього, згідно вимог п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За змістом ст.ст.9-12, 280КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Щодо доводів захисту про відсутність підстав зупинення транспортного засобу, оскільки постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5449596 від 11.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, скасована рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 23.09.2025, слід зазначити те, що на відео чітко видно, що покажчик повороту був увімкнений «правий», натомість водій виконував поворот ліворуч.

З таких підстав, суд, вбачає підставність та законність причин для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Суддя жодним чином не піддає сумніву законність рішення Бориславського міського суду Львівської область від 23.09.2025, однак з урахуванням вищенаведеного, вважає, що причини зупинки наявні.

Доводи адвоката Романського С.І. про те, що поліцейськими не було залучено двох свідків, є такими, що не відповідають вимогам КУпАП, з огляду на наступне.

Статтею 266 КУпАП та положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» унормовано використання поліцейськими технічних засобів відеозапису при фіксуванні відмови особи, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, у разі здійснення відеофіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, залучення двох свідків не вимагається.

Щодо доводів захисту про безперервність відеозапису, вважаю такі необґрунтованими, оскільки дійсно до матеріалів справи долучено 1 диск з 5 відео файлами, які відтворюють події, які мали місце за участю ОСОБА_1 . Три з п`яти відео зафіксовані відео реєстратором і містять факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , факт спроби втечі з місця події ОСОБА_1 та факт переслідування поліцейськими транспортного засобу Renault Megane р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Два відео з п`яти зафіксовані на бодікамері та містять відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснення прав та обов`язків та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому вважаю, що, хоч дійсно на вказаний дисках є перерви, проте, вищевказані відеозаписи є вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин, а відтак надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку учасників події.

Ставити під сумнів дані докази немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Щодо доводів сторони захисту, що ОСОБА_1 не була вручена копія направлення, суд вважає такі необгрутованими, оскільки направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану, в тому числі алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення лікарем огляду особи. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди з направленням, що передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначає, що ОСОБА_1 не було повідомлено про ознаки алкогольного сп`яніння. Натомість, на відеозаписі зафіксовано факт повідомлення про ознаки алкогольного сп`яніння.

Доводи адвоката Романського С.І. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та погоджувався проїхати з поліцейським в медичний заклад,- однак поліцейські всупереч вимоги Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 не доставили останнього в найближчий медичний заклад для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а погрузили його у свій службовий автомобіль поліції і повезли в ІНФОРМАЦІЯ_2 , де ОСОБА_1 в цей же день мобілізували до Збройних Сил України, не беруться судом до уваги, оскільки є жодним чином не підтверджені.

На відеозаписі зафіксовано те, що поліцейський пропонує пройти ОСОБА_1 тест на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного приладу Drager-Alkotest -6820», на що останній погоджується. В подальшому після декілька невдалих спроб проходження тесту, останній не був пройдений ОСОБА_1 . В ході бесіди поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останній говорить, що в нього в машині собака, згодом погоджується на огляд в медичному закладі, але в подальшому відмовляється проїхати з поліцейськими до медичного закладу.

На відеозаписі зафіксовано роз`яснення працівника поліції про наслідки відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, на відеозаписі чітко видно ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: нечітка вимога, почервоніння обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці, а саме: відмова відчинити вікно, відмова на вимогу поліцейського вийти з авто для проходження огляду, що суддею інтерпретується, як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння. Водій, ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції втік з місця зупинки, тобто мав намір уникнути встановлення істини та з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Судом критично оцінюється поведінка ОСОБА_1 під час зупинки, спілкування з працівниками поліції, невиконання законних вимог поліцейських та залишення місця зупинки, шляхом втечі.

Щодо покликань адвоката Романського С.І. про те, що не зафіксовано факт складання в присутності ОСОБА_1 таких документів, як: Акт огляду, Направлення на огляд водія та Протокол, суд вказує наступне:

Суд, ураховуючи позицію Європейського суду з прав людини в своєму рішенні «Паденко проти України» (№ 15058/14), вважає дані недоліки незначними та формальними, які жодним чином не вплинули на законність складеного протоколу.

Отже, суд вважає, що дані матеріали оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 , 10.08.2025 о 23.51 год. в с.Бистриця-Гірська, вул. Ювілейна, керуючи транспортним засобом Renault Megane р.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault Dokker р.н.з. НОМЕР_2 .

На підтвердження вчинення вищевказаного правопорушення суду представлено:

- Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419068, відповідно до якого, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору не зупинився;

- Рапорт, згідно із яким, в ході патрулювання в с.Бистриці-Гірська по вул.Ювілейна працівниками поліції було виявлено транспортний засіб Renault-Megane р.н.з. НОМЕР_1 , який керуючи транспортним засобом не включив покажчик повороту. Працівниками поліції було прийнято рішення зупинити даний автомобіль, після чого було включено спеціальні світлові маячки синього та червоного кольору та транспортний засіб був зупинений. В ході спілкування з водієм, ОСОБА_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього водій вчинив спробу втекти від працівників поліції. В подальшому працівники поліції почали переслідування ОСОБА_1 , шляхом блокування. ОСОБА_1

- Відеозапис.

07.10.2025 захисник Хомина Р.В, Романський С.І., подав пояснення, в якому просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №419068 від 11.08.2025 не зазначено і не конкретизовано, який саме з підпунктів пункту 2.4. ПДР ОСОБА_1 нібито порушив. Зазначає, що не було залучено жодних свідків на місці події.Вказує, що відеозапис не вівся безперервно, оскільки містить 5 відеофайлів.Крім того зазначає, що Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5449596 від 11.08.2025, не може бути врахована оскільки скасована рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 23.09.2025.Вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки.

У частині 1 статті 122-2 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Щодо посилань захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №419068 від 11.08.2025 не зазначено і не конкретизовано, який саме з підпунктів пункту 2.4. ПДР ОСОБА_1 нібито порушив, суд зазначає:

На відеозаписі видно, як ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб. А згодом вчинив спробу втекти від працівників поліції. В подальшому працівники поліції почали переслідування ОСОБА_1 , шляхом блокування.

У рішенні ЄСПЛ від 26 червня 2025 року по справі «Алахвердян проти України» Європейський суд з прав людини вказав, суд ґрунтував свої висновки щодо порушення прав заявника на «особливо серйозних процесуальних недоліках», але ці недоліки не ставили під сумнів результати судового розгляду в цілому і не означали, що вирок заявника був несправедливим і не відповідав Конвенції.

Таким чином, суд, з врахуванням того, що ОСОБА_1 вчинив непокору вимозі працівників поліції, спробував втекти з місця зупинки, небезпечності вчинених дій, вважає дані недоліки незначними та формальними, які жодним чином не вплинули на законність складеного протоколу.

Щодо інших покликань захисника Романського С.І., суд вказує, що такі вже є спростованими.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, поведінка особи під час вчинення адміністративного правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, вчинення правопорушення під час дії воєнного стану, дані про особу правопорушника, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП - у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп., який також підлягає стягненню з порушника на користь держави.

Керуючись ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2, ст.ст.283, 284 КУпАП,

постановила:

Об`єднати в одне провадження справу №442/6896/25, провадження №3/442/1964/2025, справу №442/6898/25, провадження №3/442/1965/2025, з присвоєнням єдиного реєстраційного номера справи №442/6896/25, провадження №3/442/1964/2025.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Павлів З.С.