Справа № 203/6974/25
Провадження №3/0203/2236/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 139 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2025 року об 11:20 годині в місті Дніпро по вулиці Ульянівська, 20 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем "Mercedes-Benz" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював перевезення вантажу, а саме бетону, не проконтролював під час руху надійність розташування і кріплення вантажу для запобігання його падінню (виливанню), в результаті чого відбулось падіння (розливання) бетону з кузова автомобіля на проїзну частину перехрестя вулиці Ульянівська та проспекта Олександра Поля, чим ОСОБА_1 порушив п.2.3б,2.3ґ,22.2, 22.3 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколі. Зазначив, що відразу терміново дорожнє покриття було прибрано належним чином.

Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, а саме, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття.

Пунктами 2.3.б, ґ) ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг.

Згідно з п. 22.2 ПДР водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Відповідно до п.22.3 ПДР перевезення вантажу дозволяється за умови, що він:

а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху;

б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним;

в) не обмежує водієві оглядовості;

г) не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою;

ґ) не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 139 КУпАП повністю доведена за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№458541 від 19.09.2025, що є самостійним доказом у справі, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, рапортом про реєстрацію повідомлення, актом обстеження ділянки вулично -шляхової мережі від 19.09.2025, зі схемою та фототаблицею, приписом.

Оцінюючи докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд доходить висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковано.

При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. ОСОБА_1 вину визнав повністю та щиро розкаявся, його ставлення до події ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності понести відповідальність. Відтак, з урахуванням обставин справи до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 139 КУпАП у виді штрафу, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.124, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення.

На підставі статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя Г.В. Качаленко