Провадження № 3/161/6241/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 03 жовтня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Мазур Д.Г., за участю: секретаря судового засідання Дручок О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ВАД № 595812 24.09.2025 о 09 год. 55 хв., гр. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство відносно батька ОСОБА_2 , а саме: погрожувала, ображала, штовхала, шарпала, виражалася нецензурною лайкою, внаслідок чого завдала йому шкоду фізичному та психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу ВАД № 595813 24.09.2025 близько 09 год. 55 хв., гр. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство відносно рідного брата ОСОБА_3 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характер, а саме: погрози, образи, штовхання, виражалася нецензурною лайкою, внаслідок чого завдала шкоду фізичному та психологічному здоров`ю потерпілого.

Дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що свою вину у вчиненні даного адміністративного праворушення не визнає, пояснює, що між її батьком ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_4 існує триваючий конфлікт, щодо поділу майна. Щодо факту зазначеному в протоколі, вказує що нецензурної лайки не вживала, протиправних дій щодо потерпілих не вчиняла, дій фізичного та психологічного характеру не вчиняла.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні, пояснив , що в день події між ними знову виникла суперечка через розподіл майна. За його словами сестра поводилася агресивно, лаялася нецензурними словами, висловлювала образи та погрози. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні, пояснив, що 24.09.2025 його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 прийшли до його старого будинку та штовхали, шарпали, виражалися нецензурною лайкою відносно нього, у зв`язку з вищезазначеним, просив ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Із наведеного слідує, що домашнім насильством є будь-які із вищеперелічених дій кривдника.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що конфлікт, який виник 24.09.2025 року близько 09 год 55 хв. в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_1 та її батьком ОСОБА_2 та братом ОСОБА_3 мав ознаки домашнього насильства.

Зокрема, судом в ході розгляду справи не здобуто жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було спричинено шкоду їх психічному та фізичному здоров`ю.

На переконання суду, події, які мали місце 24.09.2025 року близько 09 год 55 хв. в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_1 та її батьком ОСОБА_2 та братом ОСОБА_3 , були звичайним побутовим конфліктом.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. ч. 1, 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур