Справа№ 953/4643/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши у залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2025 року о 21 годині 44 хвилин в м. Харкові по вулиці Григорія Сковороди, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Головченко Е.А. не з`явилися. Сторона захисту про судове засідання повідомлена відповідно до довідки про доставку електронного документу до електронного кабінету від 26.09.2025.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення адміністративного матеріалу у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

ОСОБА_1 10.06.2025 подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду, зокрема, не встановлений факт виявлення ознак наркотичного сп`яніння; не роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад правопорушення; не роз`яснено, що санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання; не роз`яснено прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; у розмові працівники поліції спонукали до відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння, незважаючи на те, що ОСОБА_1 неодноразово стверджував щодо згоди із проходженням огляду на стан сп`яніння.

Суд зауважує, положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, проте даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також наявність правової позиції сторони захисту щодо обставин справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 317527 від 02.05.2025, в якому, зокрема, безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння від 01.05.2025; відеозаписами долучених до матеріалів; рапортом поліцейського щодо обставин події вчинення адміністративного правопорушення; постановою серія ЕНА №4630175 від 01.05.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку із тим, що 01.05.2025 о 21 годині 44 хвилин керував транспортним засобом Nissan almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Григорія Сковороди, 27 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Оцінюючи наведені докази, суд керується положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (зі змінами) (далі Інструкція), якими унормовано правову процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлено гарантії захисту прав і законних інтересів водія, а також процесуальні запобіжники можливим зловживанням з боку працівників поліції.

Суд зважає на те, що згідно із п.2 розділу І Інструкції підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.4 розділу І Інструкції.

З матеріалів справи, зокрема, даних протоколу вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Судом встановлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання якої передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.

З досліджених відеозаписів, судом вбачається, зокрема, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 обумовлена рухом транспортного засобу без увімкненого ближнього світла в темну пору доби, що узгоджується із відомостями в постанові серія ЕНА №4630175 від 01.05.2025.

Отже, зупинка транспортного засобу працівниками поліції здійснена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліції», тобто у зв`язку з порушенням водієм Правил дорожнього руху.

Працівником повідомлено про виявлені ознаки сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Працівником поліції неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній неодноразово ствердно відповів, водночас, не вчинив жодних активних дій щодо виконання пропозиції працівника поліції. Працівником поліції повідомлено щодо складання стосовно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП (проміжок часу: 00:33:50 - 00:37:30 відеозапису part_00000_export-wuv2r), а також проміжок часу 02:14:50 02:15:55 відеозапису part_00000_export-wuv2r.

Відтак, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працівниками поліції були створені всі умови для такого огляду, реалізація якого залежала від волевиявлення ОСОБА_1 .

Аргументи ОСОБА_1 в частині обґрунтування своєї невинуватості, які фактично зводились до необізнаності його з вимогами закону, судом не беруться до уваги.

Відповідно до ч.1 статті 68 Конституції України, незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. Презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається) означає, що кожен вважається таким, що знає закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом.

При досліджені відеозапису з нагрудної камери поліцейського «part_00000_export-qqwne» судом встановлено, що на відео міститься інформація щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП (проміжок часу: 00:01:50 00:02:40 відеозапису).

Слід зазначити, що працівниками поліції лише складається протокол про адміністративне провадження та збираються докази на підтвердження встановлених ним відомостей, а розгляд справи провадиться судом відповідно до ст. 221 КУпАП.

З урахуванням, відомостей викладених в постанові серія ЕНА №4630175 від 01.05.2025 та відомостей відезаписів, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по вулиці Григорія Сковороди 01 травня 2025 року о 21 годині 44 хвилин. Суд вважає, некоректне зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення в протоколі ЕПР1 № 317527 від 02.05.2025 не впливає на правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

З довідки поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 згідно із обліковими даними отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

Щодо інших доводів, то суд зазначає, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП характер вчиненого правопорушення, яке є умисним і грубим порушенням ПДР України.

Згідно ст. 34, ст. 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.