Справа № 466/6542/25
Провадження № 3/466/2146/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в:

як встановлено у судовому засіданні та як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №154890 від 30.06.2025 року, 30.06.2025 близько 23:10 год. по вул.Шевченка, 60 у м.Львові, неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом, немаючи права керування ним, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.126 КУпАП, чим його матір ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд матеріалів у суді повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом надсиланням СМС - повісток на номер мобільного телефону. Причин неприбуття до суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання чи заперечень не подавала.

Разом з тим, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі Каракуця проти України, у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до правил ст. 268 КУпАП, враховуючи строк на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст.277 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності та на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, прийшов до таких висновків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №154890 від 30.06.2025 року, рапортом працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дозволила своєму синові керувати транспортним засобом.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст.184 КУпАП, оскільки вона будучи матір`ю неповнолітньої особи віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, якою вчинено правопорушення, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, що стверджується зібраними по справі доказами.

В зв`язку з тим, що в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, вважаю, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Г. Б. Білінська