Справа № 482/1687/25
Номер провадження 3/482/748/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 409969 від 02.08.2025 р., 30.07.2025 року о 19:15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 здійснив ДТП та залишив місце події, чим п. 2.10 (а) ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляд справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_2 яка згідно матеріалів справи є потерпілою особою, пояснила судді що вона домовилася із ОСОБА_1 про відшкодування завданих ним збитків і від їх відшкодував на наступний день після події.

Суддею були досліджені:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409969 від 02.08.2025 р., копію протоколу ЕПР1 №409959 від 02.08.2025 року складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

схему ДТП від 30.07.2025 року, на якій зображено дорожню обстановку, напрямок руху транспортного засобу, місце зіткнення;

письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ;

та інші матеріали справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 1.10 ПДР України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто, певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Як встановлено із письмових пояснень ОСОБА_1 , останній не мав на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння, оскільки учасниками ДТП було узгоджене врегулювання наслідків ДТП без участі поліції. Вказані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_2 .

Доказів вчинення ОСОБА_1 дій які можуть бути кваліфіковані як залишення місця ДТП дій суду не надано. Не надано до суду і доказів вжиття працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) ОСОБА_1 та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 266, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: Сергієнко С.А.