ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Ломакіна В.В. на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19 серпня 2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

за участі

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності адвоката Ломакіна В.В.

потерпілої ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим ускоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 27.07.2025 о 08:10 годині в м. Дніпрі на перехресті вул. Вітчизняної та вул. Передової, який регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Fluence», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на зелений сигнал світлофора, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесних ушкоджень учасникам дорожньо-транспортної пригоди заподіяно не було. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Ломакін В.В. просить скасувати постанову про притягнення та направити справу на новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що аналіз відеозаписів підтверджує, що обставини ДТП свідчать про обопільну вину водіїв, а не про виключно вину ОСОБА_1 , як дійшов висновку суд першої інстанції.

Вказує, що суд не дослідив усі обставини у справі, не ініціював призначення автотехнічної експертизи для встановлення реальної можливості уникнення ДТП та швидкісного режиму обох транспортних засобів.

Також зазначає, що суд проігнорував клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника, чим порушив право ОСОБА_1 на захист.

Заслухавши адвоката Ломакіна В.В., який підтримав доводі і вимоги апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 403985 від 27 липня 2025 року, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, а також місце їхнього зіткнення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 16.6 ПДР, відповідно до якого, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Порушення саме цього пункту ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, а також наявними пошкодженнями транспортного засобу, механізм спричинення яких в повній мірі відповідає обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі № 5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасником дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції з`ясовано і встановлено в повному обсязі, а отже, первинне порушення правил дорожнього руху було допущене водієм ОСОБА_1 , який на перехресті, який регулюється сигналами світлофора, рухаючись на зелений сигнал світлофора, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо.

Наведене вище також підтверджується і відеозаписом з камер зовнішнього спостереження, на якому зокрема зафіксовано, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , своєю лівою частиною знаходиться на смузі зустрічного руху та зупиняється, тим самим не давши дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо під керуванням водія ОСОБА_2 .

Таким чином, саме первинні дії водія ОСОБА_1 , які полягли в порушенні ним вимог п. 16.6 ПДР, мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.

При цьому також враховується, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому апеляційний суд позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій водія іншого водія в даній дорожньо-транспортній пригоді.

Щодо доводів апеляційної скарги про не призначення судової автотехнічної експертизи, то наявних в матеріалах справи доказів достатньо для всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та встановлення чи було вчинено адміністративне правопорушення. А тому, відсутня необхідність в спеціальних знаннях та призначенні експертизи, яка про це просить адвокат.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Доводи адвоката про порушення права ОСОБА_1 на захист, у звязку з ігнорування клопотання про відкладення розгляду справи також не є прийнятними, оскільки розгляд справи в суді першої інстанції був призначений на 08.20 годину, а клопотання адвоката було зареєстровано в системі документообігу суду о 10.15 годині, тобто вже після розгляду справу, про що також було складено відповідний акт Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра.

За наведеного, порушення права ОСОБА_1 на захист, не вбачається.

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За наведеного, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Ломакіна В.В., - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19 серпня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста