Справа№464/5367/25
пр.№ 3/464/1824/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., за участі захисника Поліковського Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , 24 липня 2025 року о 01:30 год, м. Львів, перехрестя вул. Гориня просп. Червоної Калини, керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Під час розгляду справи захисник вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні заперечив, просив провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення покликаючись, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, навпаки погодився на проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою Драгер не виходячи зі свого автомобіля, однак поліцейський не надав йому прилад Drager для проходження такого огляду, мотивуючи це тим, що таке цінне майно не можна передавати нікому в руки, а тому ОСОБА_1 повинен вийти з автомобіля для його проходження. Зазначає, що жодним нормативним актом не передбачено необхідність виходу з автомобіля для огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager на місці зупинки транспортного засобу.

Заслухавши захисника та дослідивши матеріли справи, суддя дійшла наступного висновку.

У ст.280 КУпАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, така стверджується зібраними по справі належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 400789, складений поліцейським УПП у Львівській області 24 липня 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, підтриманим у суді особою, яка його складала командиром 2 роти 3 батальйону Управління патрульної у Львівській області ОСОБА_2 ;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень»;

-даними рапорта поліцейського від 24 липня 2025 року;

-дослідженим під час судового розгляду справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції де зафіксовано факт керування автомобілем під час комендантської години та відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі. Із даного відеозапису вбачається, що працівниками поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено, що у разі відмови буде складено на нього протокол про адміністративне правопорушення, зазначено ознаки сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота (диск 1, 01:47 01:50 год), проте останній із автомобіля не виходив.

Досліджуючи позицію сторони захисту в заперечення провини, суддя бере до уваги наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Так, розділом ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема, запах алкоголю з порожнини рота), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Указане узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійною складовою ст.130 КУпАП.

Відмова від проведення огляду може надаватись водієм у вербальній або не вербальній формах, а також шляхом вчинення дій, які надають об`єктивних підстав сторонньому спостерігачу сприймати дії особи, як відмову від проведення огляду.

Суддя звертає увагу на те, що відповідно до ПДР водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду.

У конкретному випадку ОСОБА_1 зачинився в автомобілі, на законне розпорядження поліцейських вийти з машини з метою проходження огляду на стан сп`яніння не реагував, а тому на переконання суду останній своїми діями продемонстрував відмову (ухилився) від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, доводи сторони захисту не знайшли свого доказового підтвердження під час судового розгляду, і суддя їх розцінює як спосіб захисту уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням наведеного особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, в порядку ст.251 КУпАП, надано достатньо належних, допустимих та взаємопов`язаних між собою доказів у порушення правил дорожнього руху та вини у цьому ОСОБА_1 .

Порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, не встановлено. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Суддя акцентує увагу, що у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно із санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Указане стягнення є безальтернативним, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього у відповідності до ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 605,60 гривень судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ), протокол серії ЕПР1 № 400789.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Галина ШАШУРІНА