Справа № 458/565/25
ПОСТАНОВА

02.10.2025 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана справа № 458/565/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно вимог ст.278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку підвідомча Турківському районному суду Львівської області. Відповідно до ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно супровідного листа відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за вихідним № від 30.05.2025 року на адресу Турківського районного суду Львівської області було скеровано матеріали на 11 аркушах з компакт-диском із відеозаписом події, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які надійшли в Турківський районний суд Львівської області 04.06.2025 року за вхідним №26446/25.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №344759 від 29.05.2025 року, складеним поліцейським відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капралом поліції Виджак В.М., вбачається, що 29.05.2025 року о 02.58 год в м. Турка по вул. А.Міцкевича,14 Самбірський район Львівська область ОСОБА_1 керував транспортним засобом Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу відмовився, що зафіксовано на відео, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку вбачав в діях такої особи порушення.

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, в протоколі відсутня будь-яка інформація, про відмовиву, або про підписання протоколу,а також відсутня будь-яка інформація про дачу письмових пояснень.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини у їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі по тексту Порядок).

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки протокол про адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що з метою вжиття заходів щодо повідомлення особи про судове засідання ОСОБА_1 сповіщено про час, дату і місце розгляду справи в передбачений і дозволений спосіб.

Судові засідання по справі призначалися 12.06.2025 року, 18.06.2025 року, 25.06.2025 року, 02.07.2025 року, 08.07.2025 року, 21.07.2025 року, 05.08.2025 року, 11.08.2025 року, 19.08.2025 року, 03.09.2025 року, 22.09.2025 року, 29.09.2025 року, 02.10.2025 року.

В судове засідання ОСОБА_1 прибув, свою провину в складеному відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не визнав, пояснив, що транспортним засобом не керував, оскільки такий засіб не пересувався, а стояв на момент підїзду працівників поліції, транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , яка повідомляла працівників поліції про даний факт, жодних порушень він не вчиняв, вважає дії працівника поліції протиправними, підтримує клопотання про закриття провадження оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Миньо М.М. просив закрити провадження у справі, оскільки працівники поліції на місці не з`ясували фактичних обставин справи та прийшли до помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 припустився порушень, оскільки його довіритель не припускався до порушення Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, транспортний засіб працівники поліції не зупиняли, на момент під`їзду працівників поліції стояв з вимкненим мотором, працівник поліції в складеному протоколі допустив порушення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим просив закрити провадження оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 29.05.2025 року до нього на день народження приїхав ОСОБА_1 зі своєю дівчиною ОСОБА_2 , а також з її знайомою ОСОБА_4 , після привітань ОСОБА_1 і дівчата поїхали додому, за кермо автомашини сіла ОСОБА_2 .

У судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 пояснив, що ним був складений протокол відносно ОСОБА_1 по ст.130 КУпАП, оскільки за його припущенням транспортним засобом міг керувати ОСОБА_1 , однак доказів цього не здобуто, оскільки в той момент, коли він підійшов до автомашини Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 , яка стояла в м. Турка по вул. А.Міцкевича,14 за приміщенням магазину «Рукавичка», в салоні на задньому місці пасажира сидів ОСОБА_1 , який заперечував керування автомашиною, незнайома дівчина повідомла, що вона керувала автомашиною, проте ОСОБА_5 склав протокол на ОСОБА_1 .

У судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 29.05.2025 року вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 і знайомою ОСОБА_4 поїхали привітати з днем народження ОСОБА_3 , після чого приблизно в 01.00 год від ОСОБА_3 вона керувала транспортним засобом, під`їхавши до магазину «Рукавичка» в м. Турка по вул. А.Міцкевича,14, де зупинила автомашину, оскільки неподалік проживає, до автомашини підішли працівники поліції, які висунули вимоги і почали складати протокол відносно ОСОБА_1 , на що вона повідомила, що вона керувала автомашиною, а не ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що неналежним чином оформлений адміністративний протокол створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи та ідентифікації правопорушника. Недотримання цієї вимоги має наслідком відправлення протоколу на доопрацювання.

Згідно п. 4, п. 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, довідку про належність транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, не зазначено посаду, найменуванні підрозділу, звання, підпис особи, яка скерувала на огляд. В цій частині вимоги не виконані, порушення не усунуті.

Відповідно до п.7 розділу II Інструкції №1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно п.4 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, довідку про належність транспортного засобу.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Системний аналіз вказаних норм вказує на те, що для настання відповідальності за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і, як наслідок, притягнення до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПП, необхідною умовою є саме керування особою транспортним засобом.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані сп`яніння, надала руху транспортному засобу. На відео, які є в матеріалах справи не має чіткого моменту на якому видно, хто здійснював керування транспортного засобу, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відеозаписом, який долучений до матеріалів протоколу, вбачається, що такий не в повній мірі відображає подій, які відбувалися при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (не відображено факту керування транспортним засобом).

Наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, на такому зафіксовано не в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи, а саме в відеоматеріалах чітко видно, що ОСОБА_1 не перебуває на кермом, перебуває не на місці водія, а на місці пасажира, особа жіночої статі спілкується з працівниками поліції, інспектор не звернув на це уваги, чим грубо порушив ст. 245 КУпАП.

Із відеозапису наданого працівниками поліції видно, що на місці події працівники поліції не дотримались законної процедури яка закріплена в п.4 ст.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Наказом МВС 09.11.2015 року № 1452/735 не має, а саме працівники поліції не вказали ніяких ознак для того, щоб запропонувати ОСОБА_1 пройти освідчення в медичному закладі, або сторонній особі, яка інформувала працівників поліції про факт керування транспортним засобом.

Із оглянутого в судовому з сіданні відеозапису, наданого працівниками поліції видно, що на місці події були присутні свідки, хоча їх дані не були вписані в протокол, у них не було взято пояснень, що є грубим порушенням вимог щодо порядку оформлення матеріалів та збирання доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з долучених до матеріалів справи відеозаписів, відсутній зафіксований факт перебування транспортного засобу ТЗ Опель Вектра реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 у русі, зокрема відсутній факт зупинки працівниками поліції зазначеного транспортного засобу.

На відеозаписі WhatsApp Video 2025-05-29 at 09.16.42 (1) зафіксовано, що працівники поліції рухаються по вул. А. Міцкевича в м. Турка, під`їжджаючи до магазину «Рукавичка» зупиняються позаду транспортного засобу, який не перебував у русі, при цьому, не зафіксовано, хто саме був за кермом у момент зупинки ТЗ.

На відеозаписі 01251 0001А працівники поліції підходять до транспортного засобу, ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидінні. Працівник поліції запитав «хто був за кермом?», з чого вбачається, що працівникам поліції не було відомо, хто був водієм даного транспортного засобу. В подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив, щоб йому було надано відео, на якому його зупинили, посвідчення водія при собі не має, оскільки не був за кермом даного транспортного засоюу, неодноразово повідомляє, що огляд проходити не буде, оскільки не був водієм, документи не надаватиме, оскільки не був водієм. На 07:20 інша зафіксована на відео особа, ОСОБА_2 , повідомила працівникам поліції: «ні, він не був водієм».

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що працівниками поліції не було надано належних, допустимих доказів щодо факту керування транспортним засобом, а для притягнення особи до відповідальності за вказаною статтею повинні бути дві обов`язкові умови, а саме те, що особа перебуває в стані сп`яніння та керує транспортним засобом. Друга обов`язкова умова в даній ситуації є не підтвердженою.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Як вбачається із відеозапису працівник поліції не повідомляв водію транспортного засобу про причину зупинки транспортного засобу, хоча вважав, що він зупинив даний транспортний засіб, який, водночас, як вбачається із відеозапису, не перебував у русі. В подальшому працівник поліції висловив вимогу пред`явити посвідчення водія. Варто зауважити, що вимога працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння висловлена не у зв`язку із виявленням працівником поліції у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, визначених інструкцією, а у зв`язку з тим, що працівником поліції встановлено сам факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Навіть у разі встановлення факту руху транспортного засобу, дана обставина не дає сама по собі підстав працівнику поліції для висловлення вимоги водію такого транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння.

В контексті статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1. р. II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 законодавець не наділяє поліцейського ані правом, ані обов`язком щодо висловити водію вимогу пройти огляд на стан сп`яніння за власним вибором та бажанням без наявності на те законних підстав.

Тобто обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння виникає у разі виявлення працівником поліції у водія ознак алкогольного сп`яніння та доведення до відома особі працівником поліції про те, що ним було виявлено такі ознаки. У разі, якщо працівником поліції не було повідомлено водію про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, а запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння без наведення підстави, водій не зобов`язаний проходити такий огляд.

Окрім цього, суд звертає увагу на те що, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водночас працівник поліції в складеному протоколі зазначає, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Саме таке формулювання в фабулі протоколу суперечить вимогам ч.1 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи долучено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток № 2 до Інструкції), у якому відсутня інформація про дату та час його складання, крім цього всупереч вимогам (додаток № 2) не зазначено номера спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведений огляд. Окрі цього, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складений не поліцейським відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капралом поліції Виджак В.М., а інспектором Сенчишак В.

Відтак, суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а відтак, що в нього, як водія, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, виник обов`язок проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суду в цій справі не надано належних та достатніх доказів щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, такі обставини не знайшли свого підтвердження і дослідженим в ході розгляду справи відеозаписом з місця події. Інших доказів суду не надано.

Суд вважає, що складений адміністративний протокол і інші матеріали не в повній мірі відображають об`єкт суспільних відносин у справах про адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона такого правопорушення полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказаних вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення не було дотримано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставиться в провину особі, щодо якої складено протокол, а потім дати правильну юридичну кваліфікацію вчиненого винним адміністративного правопорушення.

Адміністративні матеріали оформлені в порушення вимог п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено інші документи та матеріали про адміністративне правопорушення, що містять інформацію про правопорушення.

Відтак, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, оцінивши всі докази, беручи до уваги пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Вказаних вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення не було дотримано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставиться в провину особі, щодо якої складено протокол, а потім дати правильну юридичну кваліфікацію вчиненого винним адміністративного правопорушення.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з вимогами 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, оцінивши всі докази, беручи до уваги пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не застосовується, відтак підстав для стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП немає.

Керуючись ст.ст. 33,36,40-1,130, 221,280,283,284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Миньо Миколи Миколайовича про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення № 458/565/25 номер провадження 3/458/291/2025 порушеній відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - задовольнити.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення № 458/565/25 номер провадження 3/458/291/2025, порушеній на підставі протоколу серії ЕПР1 № 344759 від 29.05.2025 року, складеним поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Турка) Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капралом поліції Виджаком В.М. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення складено 07.10.2025 року.

Суддя Р.І. Ференц