Справа № 462/5002/25 Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С.
Провадження № 33/811/1336/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Савки Тараса Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Савки Тараса Володимировича на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 30 червня 2025 року о 18 год. 11 хв. в м. Львів, вул. Городоцька, 247, керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, поведінка яка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Савка Т.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не встановлено належним чином обставини справи та не досліджено матеріали справи.

Наголошує, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння, проте працівниками поліції було йому відмовлено в цьому.

Повідомляє, що ОСОБА_1 не визнавав своєї вини, оскільки в зазначений час в протоколі не висловлював відмови від проходження на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено передчасно.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 30 вересня 2025 року, не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Савка Т.В. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката Савки Т.В., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377293 від 30 червня 2025 року (а.с 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, яка не відповідала дійсності), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у встановленому законом порядку - відмовився;

- інформацією із направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, яка не відповідала дійсності), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

- рапортом лейтенанта поліції А. Піхури (а.с. 5), з якого встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час опитування в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, від якого він відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №5108704 від 30 червня 2025 року (а.с. 6), з якого встановлено, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.4 ПДР України (штраф сплачено);

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджений судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано, опитування водія ОСОБА_1 під час якого він перебував за кермом транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , та не заперечував, що він виконував функції водія, окрім того патрульними повідомлено водію причину зупинки транспортного засобу, під час опитування працівниками поліції в водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого він відмовився, після чого йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі від якого він відмовився. Патрульними повідомлено водію, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено його від керування транспортним засобом, ознайомлено з адміністративними матеріалами, після чого водій зазначив, що вживав пиво.

Твердження апелянта, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння, проте працівниками поліції йому відмовлено в цьому, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, окрім того, як встановлено з відеозапису, водію було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не визнавав своєї вини, оскільки у вказаний в протоколі час він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер, не впливають на кваліфікацію його дій, окрім того спрямовані на ухилення водія від адміністративної відповідальності.

Аргументи апелянта, що працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення передчасно, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Савки Т.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову Залізничного районного суду м. Львова від 26 серпня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Савки Тараса Володимировича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.