ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21.09.2025 року близько 21 год. 25 хв. за адресою м. Херсон, вул. Каштанова, буд. 20/29, кав`ярня «Чао Какао» ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, під час дії комендантської години, порушив вимоги світломаскування. На неодноразові вимоги не порушувати комендантську годину та припинити продаж товарів в своєму закладі під час дії комендантської години не реагував, чим порушив Наказ ХМВА №15-н від 01.04.2025 року та Наказ ХМВА №28-н від 04.06.2025 року.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 185 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, у якій вину не визнав, з протоколом не погодився. Зазначив, що неодноразових вимог працівника поліції, як зазначено в протоколі, йому озвучено не було, ніякої непокори поліцейським не чинив. Просив закрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 075685 від 21.09.2025 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- рапорт;

- відеозапис.

Згідно ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за статтею 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 185 КУпАП серії ВАД №075685, складеному 21.09.2025 року відносно ОСОБА_1 , не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладено формально, не коректно, загальним фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених статтею 185 КУпАП.

В порушення вимог статті 256 КУпАП в вищевказаному протоколі не вказано, в чому саме проявлялась злісна непокора ОСОБА_1 , яка законна вимога була висунута працівниками поліції до нього, яку він в подальшому не виконав.

З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що на питання працівника поліції: «Чому далі, хоч ми вам вже зазначили, ви продовжуєте порушувати режим світломаскування?», ОСОБА_1 зазначив: «На вулиці все вимкнено, після 21 години все вимикаю», після чого на питання працівника поліції: «Ознайомлені з наказом про світломаскування?», ОСОБА_1 зазначив: «Так, про вимкнення зовнішньої реклами, ліхтарів», на що працівник поліції зазначає: «На вас буде складено протокол за ст. 185 КУпАП». Далі на відеозаписі відображуються події складення протоколу працівниками поліції у поліцейському автомобілі. Тобто, наданий суду відеозапис не містить даних про те, які вимоги неодноразово пред`являлись поліцейськими, чи були ті вимоги законними і чи відмовлявся ОСОБА_1 від виконання цих вимог.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати додаткові докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, наявними в справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в його діях складу правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись п. 1 ст.247, ст.ст. 283, 284,289 КУпАП суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

СуддяН. К. Іванцова