Справа № 474/750/25
Провадження № 3/474/321/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.10.25р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника начальника служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області, місце проживання: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, -

встановив:

11.08.2025р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364570 від 17.06.2025р., згідно з яким 03.05.2025р., близько 17 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 не виконав вимоги припису № 55 від 26.03.2025р. на автомобільній дорозі міжнародного значення М-13 Кропивницький-Платонове км 76+416м по км 157+052м від межі з Кіровоградськю областю до межі з Одеською областю, що проходить по території Миколаївської області, що виразилось в наявності ямковості, відсутності дорожніх знаків та дорожньої розмітки, зазначених у вимозі. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-28 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.09.2025р. головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г.

Водночас 30.09.2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення.

03.10.2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із запереченнями, в яких просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 вказує, що на нього не покладалося жодного обов`язку щодо виконання припису № 55 від 26.03.2025р., не надано доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Протокол складений у його відсутність, працівники поліції не повідомили про його складання та не надали копії протоколу, не надано доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 11 год. 30 хв. 03.11.2025р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (телефонограма № 464 від 22.09.2025р.), про причини неявки до суду не повідомив.

Враховуючи приписи ст. 268 КУпАП, згідно з якими участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянув матеріали справи, вважаю встановленим таке.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 128-28 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, який зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 364570 від 17.06.2025р., надано: вимогу (припис) № 55 від 26.03.2025р.; акт контрольного обстеження ділянки вулично-шляхової мережі за фактом не виконання припису (вимоги) № 55 від 26.03.2025р.; додаткові пояснення до матеріалів адміністративної справи № 484/3480/25, провадження 3/484/1713/25; повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції № 100068/41/16/01-2025 від 06.06.2025р.; № 10426/41/16/01-2025 від 12.06.2025р.; № 9832/41/16/01-2025 від 04.06.2025р.; посадову інструкцію заступника начальника з експлуатаційного утримання та безпеки автомобільних доріг Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 364570 від 17.06.2025р., ОСОБА_1 не виконав вимоги припису № 55 від 26.03.2025р., що виразилось в неліквідній ямковості, відсутності дорожніх знаків та дорожньої розмітки, зазначених у вимозі.

До матеріалів справи долучено вимогу (припис) старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області капітана поліції Тамари С.П. № 55 від 26.03.2025р. адресована начальнику Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Миколаївській області Олександру Антощуку, яка ніким не одержана та нікому не направлена.

Водночас, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, і що саме він у зв`язку з цим несе відповідальність за невиконання законних вимог (припису) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Отже враховуючи те, що адміністративне правопорушення виявлено 03.05.2025р., протокол по адміністративне правопорушення складений 17.06.2025р., надійшов до суду 11.08.2025р., на розгляд судді Сокола Ф.Г. надійшов 19.09.2025р., а відтак на момент судового розгляду 03.10.2025р. закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Однак, враховуючи те, що під час розгляду справи встановлено наявність двох підстав для закриття провадження у справі, однак з огляду на те, що закінчення строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою для закриття провадження, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 38, 188-28, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 188-28 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутню складу і події адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол