Номер провадження: 33/813/1961/25
Номер справи місцевого суду: 509/5612/24
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605.60 грн.

Не погодившись з даною постановою, 25 вересня 2025 року адвокат Баженов Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року, мотивуючи поважністю пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що:

1) про винесення судом оскаржуваної постанови стало відомо після направлення 08 вересня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області заяви, якою просили повідомити про стан розгляду справ;

2) копію оскаржуваної постанови отримано 22 вересня 2025 року у відділенні «Укрпошта».

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Щодо доводів клопотання про поновлення строку про те, що про винесення судом оскаржуваної постанови стало відомо після направлення 08 вересня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області заяви, якою просили повідомити про стан розгляду справ, не можуть бути прийняти до уваги апеляційним судом з огляду на таке.

Оскаржувана постанова винесена 02 липня 2025 року, останній день для подачі апеляційної скарги припадає на 12 липня 2025 року, що є вихідним днем, а тому останнім днем для подачі апеляційної скарги є 14 липня 2025 року.

08 вересня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області адвокат Баженов Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему Електронний суд подав заяву, в якій зазначив, що станом на 08 вересня 2025 року, ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 в якості представника, жодного разу до суду в судове засідання не викликалися та просив надіслати на поштову адресу: 65016, м. Одеса, Київський район, вул. Квіткова, 1 офіс «Адвокат» постанову суду по справі №509/5612/24. Крім того у вказаній заяві адвокат Баженов Д.В, зазначив, що не заперечував проти направлення постанови суду на електронний кабінет підсистеми «Електронний суд».

Однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений за датою та час розгляду справи, що підтверджується розпискою (а.с.27).

Крім того адвокат Баженов Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , також був обізнаний про те, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується подачею заяв про ознайомлення з матеріалами справи від 22 жовтня 2024 року (а.с.16-21) та клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення (а.с.22-24).

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що на заяві про ознайомлення з матеріалами справи від 22 жовтня 2024 року міститься відмітка про те, що адвокат Баженов Д.В. з матеріалами справи ознайомлений та копію відеозапису отримав 23 жовтня 2024 року (а.с.16-21).

Проте ані ОСОБА_1 , ані адвокат Баженов Д.В., будучи обізнаними про існуючий розгляд справи, у період з 02 липня по 08 вересня 2025 року з розумним строком не звертались до суду із заявою з метою отримання копії судового рішення.

Таким чином, посилання скаржника про те, що про винесення судом оскаржуваної постанови стало відомо після направлення 08 вересня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області заяви, якою просили повідомити про стан розгляду справ не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо твердження скаржника про те, що копію оскаржуваної постанови отримано 22 вересня 2025 року у відділенні «Укрпошта», то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Дійсно 08 вересня 2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області адвокат Баженов Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему Електронний суд подав заяву, в якій зазначив, що станом на 08 вересня 2025 року, ОСОБА_1 , а також Баженов Д.В. в якості представника, жодного разу до суду в судове засідання не викликалися та просив надіслати на поштову адресу: 65016, м. Одеса, Київський район, вул. Квіткова, 1 офіс «Адвокат» постанову суду по справі №509/5612/24. Крім того у вказаній заяві адвокат Баженов Д.В, зазначив, що не заперечував проти направлення постанови суду на електронний кабінет підсистеми «Електронний суд».

Однак адвокатом Баженовим Д.В. не надано підтвердження того, що останній отримав копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку 22 вересня 2025 року.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови суду першої інстанції, а не з днем отримання тексту постанови апеляційного суду, а, відтак, посилання на дату отримання копії постанови апеляційного суду не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

Враховуючи те, що 08 вересня 2025 року адвокат Баженов Д.В. подав заяву про отримання копії оскаржуваної постанови, в якій не заперечував щодо отримання такої копії в електронному кабінеті в системі «Електронний суд», то суд апеляційної інстанції зауважує, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних постанова Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року була оприлюднена на сайті реєстру 14 серпня 2025 року, однак апеляційну скаргу було подано лише 25 вересня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, посилання скаржника про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження пов`язаний з отриманням копії оскаржуваної постанови 22 вересня 2025 року у відділенні «Укрпошта», є безпідставними та не доводять поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік