Номер провадження: 33/813/1896/25
Номер справи місцевого суду: 496/5040/25
Головуючий у першій інстанції Портна О. П.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 28 серпня 2025 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 401043 від 24.07.2025 вбачається, що 24 липня 2025 року о 11:38 год в с. Усатове, вул. Об`їзна дорога 15 км, ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, перехрестя вулиць Об`їзна дорога вул. Набережної, в результаті чого скоїв аварійну ситуацію патрульному авто Рено д.н.з. НОМЕР_1 , який починав рух на зелений сигнал світлофору, чим порушив п. 16.1 ПДР порушення водіями ТЗ правил проїзду регульованого перехресть. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.16.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 28 серпня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ознайомили з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також в подальшому не ознайомили з датою та місцем розгляду справи;

2) долучений до матеріалів справи відеозапис не безперервний та має частковий характер, немає жодних посилань на технічні прилади та дату, час здійснення зйомки;

3) долучений до матеріалів справи відеозапис не містить підтверджень того, що автомобіль патрульної поліції вдався до екстреного гальмування, а тому відсутнє створення аварійної обстановки;

4) світлофор працює некоректно, оскільки після вимикання зеленого сигналу світлофору одразу вмикається червоний сигнал світлофору, а тому встановити порушення правил в частині здійснення руху на заборонений сигнал світлофору неможливо;

5) зі сторони працівників поліції наявний конфлікт інтересів, що зумовлено складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно себе самих за відсутності виклику іншого екіпажу.

29 вересня 2025 року адвокат Байло Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Сам ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 29 вересня 2025 року, був належним чином сповіщений про дату, час та місце слухання справи шляхом направлення судової повістки у додаток «Viber» та на електронну пошту, однак у судове засідання не з`явився, жодних клопотань чи заяв до суду апеляційної інстанції не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким чином, враховуючи положення ст. 268 та ст. 277-2 КУпАП у разі належного повідомлення про дату, час та місце слухання справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП не є обов`язковою, тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП). При цьому правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, однак апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ч.5 ст.122 КУпАП передбачає склад адміністративного правопорушення, як порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП настає за одну із альтернативно визначених дій, а саме:

- перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками;

- порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди;

- ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху;

- перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Тобто для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.5 ст.122 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа відносно якої складено протокол, порушила правила дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Положеннями КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.16.1 Правил дорожнього руху України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис, апеляційний суд погоджується із доводами ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 порушено правила дорожнього руху та створено аварійну обстановку.

До матеріалів справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №401043 від 24.07.2025, який містить відомості щодо дати та часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення. Крім того встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.1 ПДР проїзд перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, перехрестя вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками;

- рапорт ст. ІСРПП ВнП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області О. Федосова, у якому зазначено, що ОСОБА_1 грубо порушив правила дорожнього руху;

- відео-файлами з відео-реєстраторів поліцейських.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису з портативного відеореєстратора, закріпленого в службовому транспорті працівників поліції, вбачається, що службовий автомобіль перебував на регульованому перехресті, спочатку горів червоний сигнал світлофору, потім загорається червоний з жовтим, а вподальшому загорається зелений сигнал світлофору та працівникам поліції розпочинають рух, і якраз в цей момент починає переїжджати перехрестя ОСОБА_1 , що зафіксовано на 00:01:10-00:01:17 хв (диск 1, назва відеофайлу «VIDEO_20250724_114411910»).

Проте аналіз вищевказаного відеозапису дає підстави стверджувати, що під час переїзду перехрестя автомобіль ОСОБА_2 та автомобіль працівників поліції знаходяться на достатній відстані одне від одного, до заходів різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян водій патрульного автомобіля не вдавався.

Крім того ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи два відеозаписи на флешносії (а.с.13):

- на першому відеозаписі ОСОБА_1 24 липня 2025 року зафіксував роботу світлофору на регульованому перехресті, де відбулися події 24 липня 2025 року, та вбачається, що світлові покажчики працюють в такому режимі - горить зелений, потім починає миготіти зелений, потім вимикається і не горить жодний зі світлових покажчиків, а потім загорається червоний;

- на другому відеозаписі ОСОБА_1 22 серпня 2025 року зафіксував роботу світлофору на регульованому перехресті, де відбулися події 24 липня 2025 року, та вбачається, що світлові покажчики працюють в такому режимі - горить зелений, потім починає миготіти зелений, потім вимикається і не горить жодний зі світлових покажчиків, а потім загорається червоний.

Також ОСОБА_1 звернувся до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області та 22 серпня 2025 року отримав відповідь щодо роботи вищезазначеного світлофору. З відповіді вбачається, що світлофорний об`єкт на ділянці автомобільної дороги загального користування державного значення М-28 Одеса Южне /М-14/ (Об`їзд м. Одеси) км 14+850 перебуває на постійному контролі підрядної дорожньої організації ТОВ «Ростдорстрой», яка здійснює його технічне обслуговування відповідно до вимог чинного законодавства та нормативних документів, зокрема ДСТУ 4092-2002 «Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосування та вимоги безпеки». Згідно з результатами останньої виїзної перевірки, проведеної на цьому тижні комісією Служби відновлення спільно з представниками підрядної організації, несправностей у роботі світлофорного об`єкта не виявлено. На даний час він працює в штатному режимі та не потребує додаткових ремонтних заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що надані матеріали справи не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху в частині проїзду на заборонений сигнал світлофору та створення аварійної ситуації.

Оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП, а тому на думку апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з доводами про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не безперервний та має частковий характер, немає жодних посилань на технічні прилади та дату, час здійснення зйомки, а тому не може бути допустимим доказом з огляду на таке.

Згідно зі ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 встановлено виключний перелік технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовують органи поліції при несенні служби.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.18, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ вказаної Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Дійсно відеозаписи, що були зроблені після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та під час складення матеріалів та складення протоколу, які містяться у файлах «20250724_120430», «20250724_122525» та «20250724_122304» здійснені на невідомий технічний прилад, без посилань на такий прилад та без зазначення дати та часу фіксації, тому вони не можуть бути допустим доказом.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження з огляду на наступне.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ознайомили з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також в подальшому не ознайомили з датою та місцем розгляду справи, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

На тайм-коді відеозапису 00:01:12-00:01:40 хв зафіксовано як працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 суть правопорушення, за яке складено протокол про адміністративне правопорушення, та роз`яснюють права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того на підтвердження ознайомлення з правами і місцем та датою розгляду справи у графі протоколу 13 міститься підпис ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи щодо неознайомлення ОСОБА_1 з правами, місцем та часом розгляду справи є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що зі сторони працівників поліції наявний конфлікт інтересів, що зумовлено складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно себе самих за відсутності виклику іншого екіпажу, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказ МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, поліцейські підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП, а за частиною третьою статті 127-4 поліцейськими підрозділів Департаменту внутрішньої безпеки.

Проте вказаною Інструкцією не встановлено, що у разі, якщо однією зі сторін є працівники поліції, наявні підстави для виклику іншого екіпажу патрульної поліції.

Таким чином, у працівників поліції відсутній обов`язок щодо виклику іншого екіпажу патрульної поліції, а тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Також суд апеляційної інстанції наголошує, що сам обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Такий висновок неоднаразово висловлений Європейським судом з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд зауважує, що в справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції, оскільки зібрані у даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 28 серпня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік