№ 536/731/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко Світлана Миколаївна розглянувши подання начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінчення строку давності виконання судового рішення

ВСТАНОВИВ:

Начальник Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області 22 вересня 2025 року звернулася до суду з поданням про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінчення строку давності виконання судового рішення, посилаючись, що постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання 120 годин суспільно корисних робіт, яка прийнята до виконання 01.09.2020 року та 11.09.2020 правопорушника було ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, видано направлення до Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, яке не виконано та в подальшому порушник для відпрацювання адміністративного стягнення направлявся до КП «Кременчукводоканал», КП «Благоустрій Кременчука», де йому було відмовлено у прийнятті на роботу та до Кременчуцького КАТП 1628, куди він з`явився без належних документів, потрібних для оформлення на роботу. Згідно листа з КАТП 1628 від 27.05.2021, порушник до відпрацювання стягнення не приступив, на неодноразові виклики до органу пробації не з`явився, 24.05.2021 ОСОБА_1 перевірявся за місцем проживання: АДРЕСА_1 , де був відсутній, оголошувався в розшук та 30.11.2022 був розшуканий і цього ж дня повторно ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, йому було видано направлення для відбування стягнення до КП «Кременчуцьке КАТП 1628», згідно якого він повинен приступити до відпрацювання стягнення не пізніше 02.12.2022. 05.12.2022 згідно повідомлення з КП «Кременчуцьке КАТП 1628», ОСОБА_1 відмовлено у прийомі на роботу та цього ж дня порушнику видано направлення для відбування стягнення до КП «Благоустрій Кременчука», де 09.12.2022 йому відмовлено у прийомі на роботу у зв`язку з введенням в дію правового режиму воєнного часу та неможливістю забезпечити контроль за виконанням порушником суспільно корисних робіт. 09.12.2022 ОСОБА_1 видано направлення для відбування стягнення до КП «Кременчукводоканал», де йому відмовлено у прийнятті на роботу для відпрацювання суспільно корисних робіт. На численні запити щодо відновлення прийому осіб, які перебувають на обліку Крюківського РВ, для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт отримано відповіді, що вакантних посад для відбування таких робіт немає. 23.08.2024 ОСОБА_1 був викликаний до органу пробації, але а викликом не з`явився. Згідно інформації в телефонному режимі 26.08.2024 від сестри порушника, остання повідомила, що його мобілізовано 22.08.2024 та 16.10.2024 отримано відповідь на запит від в/ч НОМЕР_1 , що ОСОБА_1 дійсно призваний на військову службу до вказаної військової частини. В подальшому встановити місце перебування останнього не виявилось можливим.

На підставі наведеного, просить суд вирішити питання, про давність виконання постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 серпня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннямист. 9 Конституції України,ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України`таст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів правапринцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставіст. 80 КК Українизвільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вважаю за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303,304 КУпАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303-304 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити подання начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінчення строку давності виконання судового рішення.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Кременчуцького районного суду Полтавької області від 20 серпня 2020 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана Миколаївна Клименко