Дата документу Справа № 336/1559/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/1559/25 Головуючий в 1 інст.Вайнраух Л.А. Провадження №33/807/773/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Біліченка О.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Біліченка О.О. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 02 лютого 2025 року о 21-54 годині в м.Запоріжжі, по вул.Юності, біля буд.70А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Alcotest Drager», та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Біліченко О.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Додатково просить викликати у судове засідання в якості свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про виклик та допит свідків.

Вказує про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебувала інша особа - ОСОБА_2 .

Зауважує, що суд помилково дійшов висновку про те, що « ОСОБА_1 вийшов з сидіння водія», оскільки відеозаписи події цієї обставини не підтверджують.

Вважає, що сплата штрафу ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за порушення ПДР, не може бути доказом на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Біліченка О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №236962 від 02 лютого 2025 року, з якого убачається, що 02 лютого 2025 року о 21-54 годині в м.Запоріжжі, по вул.Юності, біля буд.70А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Alcotest Drager», та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку із відмовою останнього на місці зупинки транспортного засобу;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 лютого 2025 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах. Зокрема з цього відеозапису цілком зрозуміло, що водієм транспортного засобу був саме ОСОБА_1 , поведінка якого не відповідала обстановці та свідчила про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Прінь С., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби в Комунарському районі в складі екіпажу «Хижак 603» спільно з молодшим лейтенантом поліції Янків С.О, 02 лютого 2025 року о 21:54 год. за адресою м.Запоріжжя, вул.Юності, біля буд.70а, на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» за порушення п.11.13 ПДР України було зупинено було транспортний засіб «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Також, водій не надав на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п.2.4а ПДР України. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протоколпро адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №236962 за порушення п.2.5 ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову серії ЕНА №3993136. ПВ - не вилучалось. ТД - не видавалось. Від керування ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Фізична сила та спеціальні засоби на застосувались. Подія зафіксована на БК 474984, 470264, 70mai.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 у судовому засіданні від 28 травня 2025 року проти наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, категорично заперечив, пояснивши, що за вказаних у протоколі обставин транспортним засобом не керував.

Його захисник-адвокат Біліченко О.О. до суду першої інстанції 27 травня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» скерував до суду клопотання, за змістом якого просив суд закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання та наведені у ньому доводи адвокат підтримав в судовому засіданні від 28 травня 2025 року.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що транспортним засобом він не керував. За кермом був ОСОБА_2 .

Його захисник-адвокат Біліченко О.О. при апеляційному розгляді справи навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

В ході апеляційного розгляду справи за клопотанням сторони захисту в якості свідка було заслухано ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. Того дня вони відпочивали недалеко біля свого будинку, була пізня година і вона сказала, що зовсім скоро зачиниться магазин, треба піти скупитись, з ними в компанії були ще друзі, ОСОБА_4 сказав, що йому потрібно забрати щось з роботи і відвести додому, хотів піти додому взяти ключі від свого автомобіля, проте вона дала ОСОБА_4 ключі від автомобіля, попросила відвести маму та заїхати скупитись до магазину. ОСОБА_4 сів за кермо, а поруч з ним сів її чоловік та вони поїхали до магазину. Далі, через певний час, їй зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що оскільки в нього документів немає, а поруч поліція, то він повідомив, що повернеться назад в компанію. Потім ОСОБА_4 прибіг та сказав, що в магазин забігли працівники поліції, а в нього не було документів, він злякався, що його заберуть в ТЦК і він втік. Вона наполягла, щоб ОСОБА_4 разом з документами повертався назад. Вона ключі від автомобіля чоловікові не давала. За кермом був ОСОБА_4 , прізвище ОСОБА_4 не пам`ятає, він є чоловіком її подруги. Чому її чоловік не сів за кермо, вона теж не пам`ятає. Її чоловік пив безалкогольне пиво, а алкогольні напої не вживав, принаймні вона не бачила, якщо б чоловік вживав, вона б відчувала.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Те, що судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання про виклик та допит свідків, не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Більше того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 не спростовані.

Що стосується доводів захисника-адвоката Біліченка О.О., викладених в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебувала інша особа - ОСОБА_2 , то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вказані доводи сторони захисту були предметом перевірки в ході розгляду справи в суді першої інстанції та на них судом надана обґрунтована та вмотивована відповідь в оскаржуваній постанові, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доказів на спростування таких висновків суду стороною захисту не надано.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи, серед іншого і відеозаписом.

До версії сторони захисту про те, що за кермом перебувала інша особа, а саме - ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується вищевказаними доказами.

Відповідно, суд критично ставиться і до показань свідка ОСОБА_3 з наведених підстав.

Більш того, ОСОБА_3 , як дружина ОСОБА_1 , є зацікавленою у сприятливих для останнього результатах розгляду справи, її показання спростовуються доданими до протоколу доказами.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Біліченка О.О. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева