Справа № 404/6647/25
Номер провадження 3/404/1875/25
П О С Т А Н О В А
06 жовтня 2025 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 , за ч. 5 ст.126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд,-
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та за ч. 5 ст. 126 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.
До суду під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, в тому числі шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не відомі.
Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, вказано його місце проживання. Таким чином ОСОБА_1 безперечно розумів, що за вказаною ним адресою Кіровським районним судом м. Кіровограда будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.
Також, судом встановлено наступні обставини:
1)судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення;
2) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справ, не подано.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справ за вказаною ним же адресою, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про свідоме затягування та не бажання брати участь у розгляді справ. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.
Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справ в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить його характер, та визначені законодавцем види та розміри адміністративних стягнень, їх особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, особу правопорушника, який в судове засідання не з`явився, чим позбавив суд можливості з`ясувати обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та намагався уникнути несприятливих для себе правових наслідків, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, зокрема те, що він систематично порушує порядок користування правом керування транспортними засобами, вважаю достатнім та необхідним для запобігання й попередження вчинення ОСОБА_1 подібних правопорушень, накласти на нього стягнення в межах санкції за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, однак без оплатного вилучення транспортного засобу та без конфіскації транспортного засобу - «Daewoo Kalos», державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки з долучених до протоколів довідок вбачається, що зазначений транспортний засіб перебуває у приватній власності іншої особи, а не особи порушника.
У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення за справами, підвідомчими суду, може бути накладено не пізніше, як через 3 місяці з дня його вчинення, а при триваючому - не пізніше 3 місяців з дня виявлення.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи характер та ступінь скоєного адміністративного правопорушення, вважаю необхідним притягнути правопорушника до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, але в зв`язку з тим, що матеріали надішли до Фортечного районного суду міста Кропивницького лише 26.06.2025 року та в зв`язку з тривалим повідомленням про час та місце розгляду справи, на момент розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 126, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечного районного суду міста Кропивницького.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького

Р. В. Бурко