ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3855/24

06 жовтня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л. А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту Патрульної Поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Костопільського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №132239 від 19.09.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколом водій ОСОБА_1 19 вересня 2024 року о 02:02:20 у м.Костопіль, вул.Прибережна,3, керуючи транспрортним засобом FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул.Прибережна,3, заїхавши в тупик, чим порушив вимоги про зупинку .

Також на розгляд до Костопільського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №132236 від 19.09.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколом водій ОСОБА_1 19 вересня 2024 року о 02:02:20 у м.Костопіль, вул.Прибережна,3, керував транспрортним засобом FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER Alcotest та проходження такого огляду у медзакладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №3/564/2170/24 та №3/564/2171/24 відносно ОСОБА_2 підлягають об`єднанню в одне провадження в межах справи №564/3855/24.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, заперечував факт керування транспортним засобом та порушення ним Правил дорожнього руху, вважає, що працівники поліції вимог закону не дотримались, докази його вини відсутні, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Також повідомив суду, що він порушив коменданську годину, боявся, що його можуть затримати та доставити до ТЦК. Крім того наголосив, що при затриманні його побили працівники поліції, у звязку з чим він звертався до медичного закладу та із заявою до відділу поліції, яку, згідно повідомлення відділення поліції №2 Рівненського РУП було скеровано до третього слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому, для проведення перевірки. По даний час будь-якої відповіді про розгляд його звернення не надходило.

Захисник - адвокат Остапенко В.С. надав суду клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що працівниками поліції було порушено порядок складання адмінматеріалі та не зібрано належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , не було надано можливість скористатися правовою допомогою у момент складання протоколу, фіксація здійснювалася з перериванням. Вказуючи на низку допущених порушень під час складання протоколів від 19.09.2024 за номерами: ЕПР1 №132236 та ЕПР1 №132239, просив суд закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Остапенко В.С. на підтримання клопотання про закриття проваджу справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд враховує наступне.

Так на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано протоколи про адміністративне правопорушення ЕПР1 №132236 від 19.09.2024 та ЕПР1 №132239 від 19.09.2024 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.09.2024 року, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.09.2025 року, зобов`язання до протоколу ЕПР1 №132236, довідку з баз НАІС, АРМОР, протокол АЗ №063431 про адміністративне затримання та диск з відеофайлами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

У ст.251КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.1 ст.122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керуючи транспрортним засобом FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул.Прибережна,3, заїхавши в тупик, чим порушив вимоги про зупинку та керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду в установленому законом порядку на виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився .

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.122-2 КУпАП встановлена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Однак матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження таких обставин.

Так долучений до протоколу на оптичному диску відеофайл з відеореєстратора Video_2024_10_03_17_25_55 (час 01:59:29-02:01:58) фіксує лише рух поліцейського автомобіля та не містить відомостей про вимогу про зупинку будь якого транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору .

Диспозиція ч.1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самою Інструкцією.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, долучені до Протоколу відеозаписи, які додані, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, не містять фіксації скоєння ОСОБА_1 будь якого адміністративного правопорушення, в тому числі не фіксує керування будь яким транспортним засобом, більше того, не містить відео фіксація і перебування ОСОБА_1 за кермом будь якого транспортного засобу.

Будь яких належних та допустимих доказів, які б спростовували ці твердження, суду не надано і про їх наявність невідомо.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування автомобілем.

Долучені компакт-диски з відеозаписом (473132_19/09/2024 час 02:01:33) розпочинається у момент, коли працівник поліції вчиняє дії щодо затримання особи, застосовую до останнього кайданки та фіксує повідомлення поліцейської, що ОСОБА_1 порушив коменданську годину, з 03:40:18 фіксація містить процедуру оголошення складених матеріалів та пропозицію підписати протоколи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 відмовився від підпису та повідомив, що всі пояснення надасть в суді.

Тобто відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить обставини затримання особи та процесуальну послідовність складання матеріалів про адміністративні правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак та зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Так, переглядаючи матеріали справи, про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, а саме відеозаписи, суд вбачає недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, зокрема Інструкції № 1026 щодо порядку фіксування безпосередньо керування особою транспортним засобом та належного фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 17 Закону України " По виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації ст. 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Тобто практика Європейського суду з прав людини приходить до наступного і вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.

Отже суд дійшов висновку, що протокол складено на лише припущеннях та ставить під сумнів те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що органом поліції не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, отже, констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшов свого підтвердження, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати провадження у справах про адміністративні правопорушення №3/564/2170/24 та №3/564/2171/24 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в одне провадження в межах справи №564/3855/24.

Провадження в справі №564/3855/24 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

СуддяЛ. А. Грипіч