Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/596/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року селище Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з віділу поліції №1 Коростенського РУП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер не встановлено,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2025 року о 17 годині 39 хвилин по вулиці Центральній,5 в с.Норинці, Народицької ТГ, Коростенського району, Житомирської області, ОСОБА_1 керував механічним транспортним засобом - мототрактором «ЗУБР» без д.н.з. в стані алкогольного сп`яніння (зі згоди водія, з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння проводився огляд із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат 2,26 %), чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху.

В судові засідання 25 вересня 2025 року та 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення SMS повідомлень на його номер мобільного телефону (а.с.15,17), будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи про наявність поважних причин неявки в судове засідання не надав.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про місце розгляду справи, повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами. Останній мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП і не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Суд використав процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №442637 від 03.09.2025 року, тестом №389 від 03.09.2025 року з метою виявлення стану алкоголя, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, рапортом поліцейського.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши зазначені вище матеріали справи, суддя приходить до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність не встановлено, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу.

Водночас, оскільки посвідчення водія відповідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №442637 від 03.09.2025 року у правопорушника не оглядалось і не вилучалось, а тому суддя, за таких обставин, вважає за не можливе призначати останньому таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки не надано доказів щодо наявності у останнього відповідного права на керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 27, 221, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, й піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами (реквізити для сплати : отримувач ГУК у Жит.обл./21081300, рахунок №UA0006001, банк отримувача Казначейство України, ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн.60 хв.,(реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, рахунок №UA0026001, банк отримувача Казначейство України, ).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ст.303 КУпАП постановасуду підлягає зверненню до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом й з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: