Справа № 306/1248/25
П О С Т А Н О В А

06 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Свалявського районного суду від 25 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Свалявського районного суду від 25 липня 2025 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Відповідно до постанови, - 13 липня 2025 року біля 01 год. 40 хв. на військовий об`єкт, що розташований в межах Свалявської ОТГ Мукачівського району Закарпатської області, повернувся із щорічної основної відпустки командир 2 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 7 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_1 , та був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, на питання відповіді не давав по суті. Після виявлення молодший сержант ОСОБА_1 був направлений на медичний огляд у КНП "Свалявська міська лікарня" для обстеження на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на що надав добровільну згоду. За результатами огляду факт алкогольного сп`яніння підтверджено. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із грубими порушеннями норм процесуального права.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що копію постанови він отримав після закінчення терміну на її апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 25 липня 2025 року, а отже останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 04 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу подано 25 вересня 2025 року (згідно штампу Свалявського районного суду), тобто по спливу двох місяців.

Судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу у передбачений законом 10-ти денний строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи у суді першої інстанції та винесення у ній судового рішення ОСОБА_1 був присутній, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Доводи апелянта про те, що копію постанови він отримав після закінчення терміну на її апеляційне оскарження, не є достатньою підставою для поновлення строку, враховуючи те, що такий був присутній у судовому засіданні місцевого суду, та своєчасно своїм правом на отримання копії винесеного у даній справі судового рішення не скористався.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про поновлення строку відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду від 25 липня 2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.