МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/6118/25
Провадження № 3/210/1813/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 жовтня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшли два протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Судом встановлено, що 01.09.2025 року о 11:40 год. в м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 158В ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом РФ01 д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно, під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав перестроїтись, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки.

Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив. п. 2.3.б, 10.1, 10.3 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 01.09.2025 року о 11:40 год. в м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 158В ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце ДТП до якої був причетним.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.10а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться два протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , вважаю що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, заперечував факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та факт скоєння ним ДТП, оскільки не відчув удару транспортним засобом. Місце ДТП залишив, бо не відчув удару, не чув та не бачив, як за ним їде автомобіль, з яким відбулося зіткнення. Був у тверезому стані. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції під час складання протоколу відносилися до нього упереджено, не намагалися його вислухати.

Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що стояв на світлофорі по вул. Кобилянського, чекав зеленого сигналу світлофора, в той час як автомобіль ВАЗ 21099 стояв поруч з його транспортним засобом та коли транспортний засіб ВАЗ 21099 почав рух на зелений сигнал світлофору, то здійснив наїзд на його транспортний засіб. Потім водій автомобіля ВАЗ 21099 поїхав собі далі. ОСОБА_2 зателефонував у поліцію та повідомив про ДТП, почав наздоганяти транспортний засіб ВАЗ 21099, сигналити, щоб останній зупинився, проте водій ВАЗ 21099 не реагував ніяким чином. Зупинити водія ВАЗ 21099 змогли лише працівники патрульної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані поліцією в якості доказів, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Разом з тим, адміністративним порушенням відповідно до ст. 122-4 КУпАП визначається залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, що передбачено п. 2.10 ПДР України.

Відповідно до 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.3 ПДР України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вина гр. ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями, схемою ДТП, фототаблицею, довідкою, карткою обліку адміністративного правопорушення.

Так, судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 440400 та ЕПР1 №440353 від 01.09.2025 року, зі змісту яких слідує, що 01.09.2025 року о 11:40 год. в м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 158В ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом РФ01 д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно, під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав перестроїтись, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Після чого водій транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце ДТП до якої був причетний.

До протоколів додана схема місця ДТП від 01.09.2025 р., на якій зображено місце розташування автомобілів та місце їх зіткнення. Зі схеми ДТП встановлено, що на вул. Кобилянська, 158В наявна дорожня розмітка, дорожні знаки та світлофорне обладнання. Наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП немає. Жодних зауважень, заперечень чи клопотань щодо зазначених у процесуальних документах обставин сторони не зазначили.

Оцінюючи додані до протоколу докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що подія ДТП перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням з боку водія ОСОБА_1 вимог п. п. 2.3.б., 10.1, 10.3 ТА 2.10а ПДР України. Оскільки, водій ОСОБА_1 повинен був проявити уважність та стежити за дорожньою обстановкою, а також діяти у відповідності до п. 2.3.б ПДР України, якими передбачено, що водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, що мало місце в даному випадку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що після прибуття за викликом на місце події, працівники поліції відповідно до вимог закону, відібрали пояснення у потерпілого щодо обставин вчинення ДТП, а також щодо особи, яка вчинила правопорушення. Після встановлення та розшуку особи правопорушника, поліцейськими було складено схему місця ДТП, де зафіксовано пошкодження, отримані транспортними засобами та протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 та ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, працівниками поліції, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, встановлено наявність адміністративного правопорушення; особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; фактичні обставини справи, необхідні для прийняття об`єктивного рішення у справі, зокрема зафіксовано пошкодження транспортних засобів, отриманих ними в результаті ДТП.

Необхідності отримання додаткових даних та звернення у зв`язку з цим до уповноваженої особи підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода, у патрульних поліцейських не було.

Враховуючи вищевказані докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Відтак водій ОСОБА_1 з необережності допустив порушення вимог пунктів 2.3.б,10.1,10.3 та 2.10.а Правил дорожнього руху, що вочевидь перебувало у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 3400,00грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 122-4, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №210/6118, провадження №3/210/1813/25 за ст.124 КУпАП, та справа №210/6119/25, провадження №3/210/1814/25 за ст.122-4 КУпАП у одне провадження та присвоїти єдиний номер №210/6118, провадження №3/210/1813/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.

Строк пред`явлення до виконання - три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна