ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Панченко Г.В.,

секретаря судового засідання Іванченко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 470 Митного кодексу України,

встановив:

ОСОБА_1 29.09.2025 подав до суду заяву про відвід судді, який розглядає справу ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви про відвід ОСОБА_1 зазначив, що суддя Болейко А.П. ігнорує його клопотання надати документи матеріалів справи, як стороні справи, чим створює йому перешкоди у здійсненні права на ознайомлення з матеріалами справи, а також те, що ним подано скаргу до ВРП на суддю Болейко А.П., що на його думку унеможливлює розгляд справи цим суддею.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 заява про відвід судді передана на розгляд судді Панченко Г.В.

Венгрінович С.О. в судове засідання з розгляду заяви про відвід судді не з`явився, подав заяву у якій просив проводити розгляд без його участі.

Представник Житомирської митниці направив на адресу суду клопотання про розгляд питання про відвід судді без його участі.

Оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок відводу судді, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання керуватися ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь судді в кримінальному провадженні є:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії". У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства".

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Відповідно до ст. 5, 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 252 КУпАП передбачає оцінку доказів судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2025, 18.08.2025, 19.08.2025, 25.08.2025, 27.08.2025 ОСОБА_1 були направлені на адресу суду заяви, у яких, зокрема, останній просив надіслати йому копії всіх матеріалів справи, при цьому посилаючись на норми Кодексу адміністративного судочинства України.

На вищевказані заяви ОСОБА_1 суддею у якого в провадженні перебуває справа були надані відповіді від 12.08.2025, 25.08.2025, 29.08.2025, якими повідомлялось заявнику, що справа відносно нього розглядається не в порядку адміністративного судочинства, а відповідно до вимог Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення та не передбачає направлення копій матеріалів справи сторонам провадження.

Листами від 12.08.2025 та 25.08.2025 роз`яснено ОСОБА_1 про його право на ознайомлення з матеріалами справи, відповідно до ст. 268 КУпАП, в суді, звернувшись до суду з відповідною заявою, а листом від 25.08.2025 також роз`яснено можливість ознайомлення з матеріалами справи через "Електронний суд".

Листом від 29.08.2025 додатково ро`яснені права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 498 МК України.

Листом від 19.09.2025 заявник просив доповнити електронне провадження цієї справи всіма наявними матеріалами по даному провадженню.

Листом від 01.10.2025 ОСОБА_1 повторно роз`яснено, що винесення ухвали про відкриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не передбачено КУпАП та МК України, як і не передбачено направлення копій матеріалів справи сторонам. Суд також роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 498 МК України та ст. 268 КУпАП. Роз`яснено можливість ознайомлення особи з матеріалами справи як в приміщенні суду, так і в підсистемі "Електронний суд".

Судом встановлено, що усі документи, що містяться у справі 295/10323/25, завантажено до підсистеми Електронний Суд.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що не виконання суддею Болейко А.П. заяв ОСОБА_1 щодо здійснення не передбачених КУпАП процесуальних дій (направлення йому копій всіх матеріалів справи) не свідчить про упередженість й необ`єктивність судді, у зв`язку із чим відсутні пістави для його відводу.

Також відсутнє порушення прав на ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами справи, оскільки останній до 18.09.2025 з відповідною заявою до суду не звертався, а після звернення з клопотанням про доповнення електронного провадження, матеріали справи були завантажені до підсистеми Електронний Суд, про що повідомлено особу, яка притягається до відповідальності відповідним листом.

Крім цього, звернення ОСОБА_1 до ВРП зі скаргою на суддю Болейка А.П. не свідчить про виникнення конфлікту інтересів, необ`єктивність чи упередженістьз боку судді, оскільки є лише реалізацією стороною свого права. Така позиція підтримана і рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

За таких обставин в заяві про відвід відсутні посилання на будь-які обґрунтовані доводи із зазначенням доказів, які б вказували на необ`єктивність чи упередженість судді Болейка А.П. щодо особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , вимоги якого до судді ґрунтувались на його хибному посиланні на норми КАС України в справі, яка розглядається в порядку КУпАП та МК України.

Сама по собі незгода заявника з конкретним процесуальним рішенням судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу, були відображені і в ряді рішень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 23.01.2020 по справі №335/3479/13-к, ухвалі від 18.02.2020 по справі №202/4467/14-к.

З урахуванням викладеного, оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 , беручи до уваги положення ст. 75 КПК України, суддя приходить до висновку, що заявлений відвід є безпідставним, заява не містить доводів, які могли би бути підставою для сумніву в безсторонності, неупередженості та необ`єктивності судді, а тому в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 372 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі №295/10323/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 470 Митного кодексу України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Панченко