Березівський районний суд Одеської області
06.10.2025
Справа № 494/2149/25
Провадження № 3/494/697/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130, частиною першою статті 126, частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Вказані справи надійшли в провадження судді Римар І.А.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 25.09.2025 року вказані справи об`єднані в одне провадження під спільним номером №494/2149/25 (провадження 3/494/697/25) та призначені до розгляду на 06.10.2025 року.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1№460278 про адміністративне правопорушення від 21.09.2025 року вбачається, що 21.09.2025 р о 01.16 год по дорозі Р-55 між м. Березівка та с. Семихатки ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з із застосуванням технічного приладу алкотестер Драгер 6820 (0114) №180, результат склав 1,16 пром. Від керування відсторонений шляхом передачі т/з тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КупАП.

Згідно протоколу серії ЕПР1№460245 про адміністративне правопорушення від 21.09.2025 року вбачається, що 21.09.2025 р о 01.16 год по дорозі Р-55 між м. Березівка та с. Семихатки ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 при чому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії , чим своїми діями порушив вимогу 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КупАП.

Також, згідно протоколу серії ЕПР1№460255 про адміністративне правопорушення від 21.09.2025 року вбачається, що 21.09.2025 р о 01.16 год по дорозі Р-55 між м. Березівка та с. Семихатки ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб , чим порушив вимогу п. 2.1 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні 06.10.2025 року ОСОБА_1 винним себе визнав повністю у вчинені вищевказаних правопорушень, про що написав власноручно заяву в присутності батька ОСОБА_2 . Також повідомив про події, які мали місце 21.09.2025 року та запевнив, що в подальшому не вчинятиме таких дій.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адмінітсративної відповідальності та його батька, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№460278 , серії ЕПР1№460245 та серії ЕПР1№460255 від 21.09.2025 р за ч.1 ст 130, ч.1 ст 126 та ч.2 ст 126 КУпАП.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 - судом не встановлено.

Крім власного визнання вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, підписаними порушником без зауважень, поясненнями ОСОБА_1 , копією паспорта, заявою ОСОБА_1 про визнання вини.

Відповідно до вимог статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 121 - 127, 130, цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Таким чином, вказана норма закріплює право суду, а аж не як не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_1 перебуває саме у тому віці, коли у особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

При цьому, неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, без реєстраційних документів на транспортний засіб та при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння у комендантську годину, що свідчить про формування викривленого уявлення про законність та безвідповідального ставлення до небезпеки, що може бути спричинена його діями.

За таких обставин, суд вважає, що жоден із заходів передбачених ст. 24-1 КУпАП не буде дієвим запобіжником від вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень в подальшому, а навпаки укріпить у неповнолітньої особи переконання у власній безкарності.

Таким чином, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер вчинених правопорушень, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Обираючи стягнення, суд враховує обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - щире каяття . Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, суд також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 на момент вчинення вищезазначених правопорушень неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст 130, ч.1 ст 126, ч.2 ст 126 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_1 вчинив три адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст 130, ч.1 ст 126, ч.2 ст 126 КУпАП, адміністративне стягнення слід накласти в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП,як найсуворішої.

Вважаю,що вказане стягнення є необхідним та достатнім для попередження нових правопорушень.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст 130, ч.1 ст 126, ч.2 ст 126 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, статтями 126, частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 від 18.09.2023 р, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, частиною першою статті 126 та частиною другою статті 126 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 від 18.09.2023 р, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, ЄДРПОУ банку 37567646) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн.

60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06.10.2025 року.

Суддя І.А. Римар