Єдиний унікальний номер 728/2443/25
Номер провадження 3/728/878/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого,

за частиною першою, другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин справи, встановлених судом.

1. ОСОБА_1 (далі також Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) 23 серпня 2025 року о 21 год 55 хв в АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив умисні дії психологічного характеру, що спричинило шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

2. Також Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 23 серпня 2025 року о 21 год 55 хв, в АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 у присутності доньки останньої, ОСОБА_3 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив умисні дії психологічного характеру, що спричинило шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

3. Крім того, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 23 серпня 2025 року о 21 год 55 хв в АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 у присутності доньки останньої, ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив умисні дії психологічного характеру, що спричинило шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

4. Окрім того, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, о 21 год 55 хв, в АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 в присутності доньки останньої, ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив умисні дії психологічного характеру, що спричинило шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_4 .

ІІ. Рух справи.

2. Після надходження адміністративних матеріалів стосовно Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до Бахмацького районного суду (далі також Суд), їх розгляд у судовому засіданні було призначено на 10.10.2025 о 10 год 00 хв.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

3. У судове засідання, призначене на 10.10.2025 о 10 год 00 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, причини неявки не повідомила.

4. За змістом положень статті 268 КУпАП неявка належним чином повідомленої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

ІV. Досліджені докази.

5. На підтвердження вини Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 серії ВАД № 773406;

- протокол про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 серії ВАД № 773407;

- протокол про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 серії ВАД № 773408;

- протокол про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 серії ВАД № 773379;

- рапорт старшого інспектора-чергового відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 23.08.2025, яким підтверджується виклик працівників поліції за заявою ОСОБА_5 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , якими підтверджується, що її співмешканець, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 підтверджується, що він викликав поліцію, побачивши, що жінка з малолітніми дітьми біжить по дорозі та просить по допомогу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , підтверджується, що в нього зі співмешканкою ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Сварка відбувалася в присутності малолітніх дітей.

V. Оцінка Суду.

6. Перш за все, стосовно поінформованості Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, Суд відмічає, що після надходження адміністративних матеріалів Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялася про судові засіданні шляхом направлення судової повістки за адресою указаною в протоколі поштовим відправленням, яке має статус ВРУЧЕНО ОДЕРЖУВАЧУ.

7. Разом з тим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні Особи, що притягається до адміністративної відповідальності, хоча останні прямо та беззаперечно у своїй сукупності указують на те, що Особа, що притягається до адміністративної відповідальності була поінформована про цей процес, який здійснюється, однак бажання приймати у ньому безпосередню участь, не дивлячись про обізнаність у його здійсненні, не виявила.

8. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

9. Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись, у розрізі практики ЄСПЛ окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (див., з-поміж багатьох інших, рішення у справі Фрідлендер проти Франції, [GC], N 30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VII).

10. При цьому сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

11. Як наслідок, ураховуючи поінформованість ОСОБА_1 про даний процес, як і про дату, час та місце його здійснення, Суд при відсутності у особи з певних своїх причин та міркувань стійкого бажання приймати участь в цьому процесі, уважає таку поведінку останньої своїм особистим вільним користуванням власними правами на власний розсуд.

12. Більш того, Суд вважає, що ним виконано процесуальний обов`язок повідомлення Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду цієї справи.

13. Щодо суті вчинених правопорушень, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю Суд наголошує на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) такої особи складу та події адміністративного правопорушення.

14. Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП:

- рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 28.08.2025, яким підтверджується виклик працівників поліції за заявою ОСОБА_5 ;

- письмовими пояснення ОСОБА_2 , якими підтверджується, що її співмешканець, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , підтверджується, що він викликав поліцію, побачивши, що жінка з малолітніми дітьми біжить по дорозі та просить по допомогу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , підтверджується, що в нього з співмешканкою ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Сварка відбувалася в присутності малолітніх дітей.

15. Також в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 серії ВАД № 773408 зафіксовані обставини вчинення правопорушення, вони узгоджуються із іншими дослідженими доказами.

16. Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

18. Водночас, щодо інкримінованого адміністративного правопорушення за частиною другою статті 173-2 КУпАП, Суд зазначає про таке.

19. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

20. Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

21. Також пунктом 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

22. У згаданому контексті слід відмітити, що поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (Блохін проти Росії (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення кримінального характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке обвинувачення.

23. Зокрема, у § 49 справи Озтюрк проти Німеччини Європейський суд з прав людини зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.

24. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.

25. Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти обвинувачення зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Пелісьє та Сассі проти Франції (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; Камасінський проти Австрії (Kamasinski v. Austria), § 79).

26. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про причину обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про характер обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Матточча проти Італії (Mattoccia v. Italy), § 59; Пенев проти Болгарії (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42)

27. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд зазначає, що підставою для притягнення будь-якої особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

28. Частиною першою статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

29. За змістом положень частини другої статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і яке було вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

30. У цьому контексті Суд відмічає, що в протоколах про адміністративні правопорушення від 09.09.2025 серії ВАД № 773406, серії ВАД № 773407 та серії ВАД № 773379 не вказано, що дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

31. Суд констатує, що згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

32. За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

33. При цьому Суд враховує, що згідно з пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованого у Мін`юсті України 01.12.2015 за № 1496/27941, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

34. Підсумовуючи зазначене вище, Суд наголошує, що у відповідності до статті 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

35. Також Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб виправляти виявлені недоліки, зокрема самостійно перекваліфіковувати діяння, вчинення якого інкримінується.

36. Окрім того, у справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, § 77, 146) ЄСПЛ установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В інших своїх рішеннях ЄСПЛ указує, що Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України, заява № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), § 161).

37. З урахуванням викладеного, Суд доходить висновку, що у діях Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні усі необхідні елементи складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

38. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

VІ. Накладення адміністративного стягнення.

39. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

40. До обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, Суд відносить вчинення адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

41. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП, Суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн 00 коп (п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок), і є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

42. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або більш суворого стягнення, відсутні.

43. Окрім того, відповідно до статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству чи Законом України Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.

44. Враховуючи факт вчинення домашнього насильства вперше, відсутність відомостей про застосування органом Національної поліції термінового заборонного припису, Суд не вважає за необхідне направляти Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, для проходження корекційної програми для осіб, які вчинили домашнє насильство.

45. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

46. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 39-1, 247, 173-2, 276-285, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн 00 коп (п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок).

3. Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

4. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить 3 (три) місяці з моменту набрання нею законної сили.

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, такий штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя

Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович