Справа № 346/2920/25
Провадження № 33/4808/604/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Шигірт
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Гайтанюк М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гайтанюк М.М. на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, 27.05.2025 року о 16:30 год. в м. Коломия, по вул. Антоненка Давидовича, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota Hilux», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6820", результат тесту 0,99 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гайтанюк М.М. вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що зупинка автомобіля ОСОБА_1 поліцейськими була здійснена з порушенням вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки не було законних підстав для такої зупинки. Поліцейські, отримавши анонімне повідомлення, що водій сидить у заведеному авто, спеціально очікували, поки ОСОБА_1 почне рух, що є незаконними провокативними діями. Зазначені обставини призвели до недопустимості та неналежності всього ланцюжка здобутих доказів. Поліцейськими не було роз`яснено і не забезпечено ОСОБА_1 його право на правову допомогу перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння, що негативно вплинуло на його подальші дії. Зокрема, не маючи адвоката, він не зміг пояснити, що його нестійка хода (яку поліцейські прийняли за ознаку сп`яніння) насправді пов`язана з захворюванням та встановленою йому інвалідністю. Огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» було проведено з порушеннями процедури, зокрема, за відсутності двох свідків та з порушенням порядку відео фіксації. При цьому, водієві не було надано доказів сертифікації, повірки та реєстрації газоаналізатору, що робить результат тестування недопустимим доказом. Поліцейські не вручали ОСОБА_1 направлення на огляд у закладі охорони здоров`я.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №343372 від 27.05.2025 року (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с.4); роздруківкою приладу з результатом огляду на стан сп`яніння; свідоцтвом про повірку технічного приладу (а.с. 6,7); копією постанови про порушення ПДР України за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.10); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с.12).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 дав показання, якими підтвердив факт керування автомобілем, факт вживання алкоголю перед цим, факт огляду на стан сп`яніння, факт підписання пояснень відібраних працівниками поліції, про визнання обставин вчинення правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням наведених доказів, у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції.

Доводи захисника про недопустимість доказів та порушення права на захист не знаходять свого підтвердження.

Працівники поліції дотрималися процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водій погодився з результатами про що надав письмові пояснення та підписав їх своїм підписом. Також про згоду з результатами поставив свій підпис в акті огляду.

Щодо не надання ОСОБА_1 захисника до проведення огляду на стан сп`яніння, це не є обов`язком працівників поліції, оскільки такий обов`язок виникає після складання протоколу. До цього моменту ОСОБА_1 мав право самостійно залучити захисника та повідомити про це працівників поліції.

Щодо сертифікату до газоаналізатору, слід зазначити, що такі документи надаються водієві на його вимогу, яку ОСОБА_1 на місці проведення огляду не заявляв.

Таким чином, всі докази зібрані в матеріалах справи оформлені працівниками поліції з дотриманням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, які жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушень, які могли призвети до недопустимості доказів

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гайтанюк М.М. залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт