КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4236/2025
Справа № 753/7006/25
Головуючий в суді І інстанції Коляденко П.Л.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю секретаря судового засідання Діденка А.С., представника потерпілого - адвоката Спаського Андрія Юрійовича (в режимі відеоконференцзв`язку), особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за порушення п. 10.1 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, інший учасник ДТП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 30 травня 2025 року, в якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні ДТП та притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що судом першої інстанції не враховано, що зіткнення з його автомобілем допустила безпосередньо ОСОБА_1 , а не він. Його автомобіль знаходився на іншій смузі руху, в той час як в нього в`їхала ОСОБА_1 . Розгляд справи відбувся поверхнево. ОСОБА_1 підтверджує той факт, що вона пропускала його автомобіль. Відтак, саме вона мала дотримуватися п. 10.1 ПДР, зокрема перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного суду у справі № 753/16763/24 зазначено, згідно з поясненнями ОСОБА_1 , наданими після ДТП, 16 серпня 2024 року о 17:20 вона, керуючи автомобілем Toyota д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Центральній зі сторони ЖК «Рив`єра» в сторону пр. Бажана, прямувала у напрямку світлофору. Біля магазину АТБ з парковки виїжджав автомобіль Renault, водій не пропустив її, внаслідок чого сталась ДТП. В автомобілі був пасажир, який не допитувався як свідок даної пригоди, ОСОБА_1 такого клопотання не заявлялося.

В суді апеляційної інстанції під час дослідження доказів (аудіозапису) за змістом зафіксованих обставин учасники ДТП обговорюють питання складання європротоколу, під час розмови чоловік каже, що жінка натиснула на педаль гальма та, можливо, відпустила, на що жінка відповідає «Так, так, мабуть, відпустила». Чоловік каже про те, що її машина їхала далі, чого жінка не заперечує.

Таким чином, надані пояснення під час розгляду справи № 753/7006/25, відрізняються від тих пояснень, які остання надавала раніше. Таким чином, дані пояснення є неправдивими, дані з метою ухилення від відповідальності.

Зазначав, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи, а відтак прийнято невірне рішення.

Крім того, до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 є потерпілою стороною, копію постанови отримав 19 травня 2025 року, і не будучи фахівцем у галузі права, звернувся за правовою допомогою до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги, в результаті чого було призначено адвоката лише 26 травня 2025 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження, тобто строк пропущено ним з поважних причин.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_2 пропустив з поважних причин, оскільки розгляд справи судом першої інстанції проведено у відсутності ОСОБА_2 , докази належного повідомлення якого про дату, час і місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні, і згідно довідки про доставку електронного листа, складеної уповноваженою особою Дарницького районного суду м. Києва, копію постанови доставлено до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 19 травня 2025 року. При цьому копія постанови у письмовій формі останньому не направлялась.

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_2 , на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Спаського А.Ю., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289180 від 03 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , 16 серпня 2024 року о 17:20 в м. Києві по вул. Центральна, 19, керуючи автомобілем Toyota Yaris д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 10.1 ПДР.

Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В матеріалах справи наявна копія схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена безпосередньо на місці ДТП 16 серпня 2024 року в присутності усіх водіїв, на якій зафіксована ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки. Також зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП (автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_2 - пошкоджені ліві задні двері, заднє ліве крило, задній бампер, задній лівий диск, автомобіль Toyota Yaris д.н.з. НОМЕР_1 - пошкоджений передній бампер); вид пригоди (зіткнення). Схему підписано обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_1 , остання вказала, що 16 серпня 2024 року о 17:20 вона, керуючи автомобілем Toyota Yaris д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Центральній зі сторони ЖК Рів`єра в сторону пр-ту Бажана прямувала у напрямку світлофору. Біля магазина АТБ з парковки виїжджав автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_2 , який не пропустив її, внаслідок чого сталася аварія.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_2 , останній вказав, що 16 серпня 2024 року о 17:20 він, керуючи автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Центральна, 19, виїжджаючи з парковки АТБ, увімкнувши лівий сигнал повороту та переконавшись у безпеці руху, здійснюючи поворот у лівий бік, в його авто врізалась дівчина на автомобілі Toyota д.н.з. НОМЕР_1 . При здійсненні маневру, переконуючись у безпеці, він зупинився та почекав, поки водій автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_1 його безпечно пропустить, на що водій даного автомобіля кивнув йому, що він може здійснювати маневр. Після його погодження, він почав виконувати маневр.

Згідно усних пояснень водія ОСОБА_1 , відібраних працівником поліції 16 серпня 2024 року на місці ДТП і зафіксованих на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, вона пояснила, що був щільний рух транспортних засобів, вона пропускала автомобіль, на якому рухався ОСОБА_2 , «але, мабуть, не до кінця пропустила» (18:22 відеозапису). Зазначила, що у неї нога перебувала на педалі гальм, вона «стояла на гальмах, щоб його пропустити». Вказала, що «можливо, не розрахували, що мало місця, або вона не розрахувала».

В матеріалах справи наявна копія аудіозапису, який долучався ОСОБА_2 до матеріалів справи № 753/16763/24, на якому учасники ДТП обговорюють питання складання європротоколу; жіночий голос каже про те, що вона пропустила співрозмовника, на запитання чоловіка, що можливо натиснула на «газ», жінка відповідає, що нога була на педалі «гальма». На запитання, чи в автомобілі коробка-автомат, жінка відповідає, що так. Чоловік каже, що вона натиснула на гальма та, можливо, відпустила, на що жінка відповідає: «Так, так, мабуть, відпустила». Чоловік каже про те, що її машина їхала далі, чого жінка не заперечує.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що 16 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв. вона керувала автомобілем марки Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Центральна зі сторони ЖК «Рив`єра» в сторону просп. Бажана, в той час як біля магазину АТБ з парковки виїжджав автомобіль марки Renault, д.н.з НОМЕР_2 . Зазначила, що вона рухалась на не великій швидкості, оскільки рух був ускладнений. Вона загальмувала, пропускаючи автомобіль марки Renault. Вважає, що водій вказаного автомобіля не дотримався безпечного інтервалу і при виконанні маневру повороту ліворуч не розрахував габарити свого автомобіля та виїжджаючи з парковки, зачепив її автомобіль. Вказала, що на час ДТП вона була дуже схвильована, не розуміла як все сталось, і тому могла сказати те, що не відповідало дійсності - що вона могла відпустити педаль гальм, що зафіксовано на звукозаписі, який долучав ОСОБА_2 . Запевняла, що гальма вона не відпускала, її автомобіль був у нерухомому стані.

Судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 16 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв. їхав зі своєю знайомою ОСОБА_1 в її автомобілі на передньому пасажирському сидінні. Наголосив, що по вул. Центральна у м. Києві рух завжди ускладнений, у зв`язку з чим ОСОБА_1 їхала обережно з невеликою швидкістю. З парковки біля магазину АТБ виїжджав автомобіль марки Renault д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зупинилась, пропускаючи ОСОБА_2 .. Стверджував, що автомобіль ОСОБА_1 не рухався, а ДТП сталося виключно через те, що ОСОБА_2 , виїжджаючи з парковки, взяв гострий кут, який не дозволив йому здійснити маневр повороту ліворуч, не зачепивши автомобіль ОСОБА_1 , що підтверджується пошкодженнями, які отримали автомобілі.

Суд першої інстанції дослідив схему місця дорожньо-транспортної пригоди, зазначив, що на схемі відображено виїзд з парковки з магазину АТБ, зафіксовано напрямок руху «Тойота», та у протилежному напрямку, трохи під кутом, автомобіль «Рено»; місце зіткнення знаходиться на відстані 6,40 м від лівого бордюру, 7,20 м до електроопори на парковці АТБ. В автомобілі «Рено» пошкоджено ліві задні двері, заднє ліве крило, задній бампер, колісний задній лівий диск, в автомобілі «Тойота» пошкоджений передній бампер.

Також суд першої інстанції дослідив долучені до матеріалів справи фотознімки з наявними на автомобілях пошкодженнями, з яких вбачається, що на автомобілях наявні подряпини, а вм`ятини відсутні.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження в справі в зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив із того, що пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 є послідовними та логічними, узгоджуються як між собою, так і з об`єктивними даними схеми ДТП та фотографій щодо місця зіткнення автомобілів, а також щодо локалізації та характеру механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами. При цьому з урахуванням відсутності складеного відносно другого учасника пригоди - водія ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за порушення п. 13.1, 13.3 ПДР, суд позбавлений можливості надати оцінку діям вказаного водія щодо порушення вказаних Правил дорожнього руху.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття провадження в справі, оскільки із доказів, наявних в матеріалах справи, а також пояснень самих водіїв, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по проїзній частині - вул. Центральна зі сторони ЖК «Рив`єра» в сторону просп. Бажана, в той час як водій ОСОБА_2 виїжджав з парковки біля магазину АТБ.

Відповідно до п. 10.2 ПДР виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

За даних обставин, дії водія ОСОБА_1 , яка рухалася по проїзній частині, не можуть охоплюватися вимогами п. 10.1 ПДР, оскільки ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Центральна, не починала, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме продовжувала рух, і оскільки водій, який рухається по проїзній частині, має пріоритет у русі перед водіями, які виїжджають на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, а тому не має обов`язку зупинятися для того, щоб дати їм дорогу.

Відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Враховуючи наведене, фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289180 не відповідає дійсному механізму дорожньо-транспортної пригоди, і у діях ОСОБА_1 , яка здійснювала (продовжувала) рух по проїзній частині вул. Центральна, відсутній причинно-наслідковий зв`язок із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що виключає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції дотримався вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, встановив всі фактичні обставини справи, в зв`язку з чим обґрунтовано закрив провадження в справі відносно ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю її діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, не ґрунтуються на вимогах Правил дорожнього руху, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 допустила потерпіла, а не він, оскільки його автомобіль знаходився на іншій смузі руху, в той час як в нього в`їхала потерпіла, яка підтвердила, що пропускала його автомобіль, і що саме ОСОБА_1 повинна була дотримуватися п. 10.1 ПДР та перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, суд першої інстанції вмотивовано не прийняв до уваги постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2024 року у справі № 753/16763/24, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що викладені у цій постанові висновки не мають преюдиціального значення для розгляду даної справи, оскільки стосуються дотримання водієм ОСОБА_4 п. 10.2 ПДР.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги, що надані ОСОБА_1 пояснення у справі № 753/7006/25 відрізняються від пояснень, наданих нею раніше, є неправдивими та надані з метою ухилення від відповідальності, не впливають на вірну правову кваліфікацію судом першої інстанції дій ОСОБА_1 та висновків про відсутність її вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Так, незалежно від пояснень ОСОБА_1 та незалежно від її дійсних намірів надати дорогу водію ОСОБА_2 , який виїжджав з прилеглої території, або відсутність таких намірів, вона мала пріоритет у русі на проїзній частині і відповідно не починала рух, не перестроювалась і не змінювала напрямок руху, що охоплюється положеннями п. 10.1 ПДР, а продовжувала рух на власній смузі дороги у своєму напрямку, відтак її дії кваліфікуватися за п. 10.1 ПДР не можуть.

За даних обставин доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було невірно встановлено фактичні обставини справи та невірно прийнято рішення по даній справі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення та постанові суду, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за порушення п. 10.1 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.