Справа № 450/1500/25 Провадження № 3/450/1001/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши в м. Пустомити справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживає: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

10.04.2025 року о 18.33 год. в с. Сокільники, вул. Григорія Сковороди, 22 (АЗС ОККО) водій ОСОБА_1 керував т/з Фольксваген Таурег д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкотест Драгер 6820. Результат 0,37 % проміле, тест № 2856. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 Нецкар Ю.І. подав заперечення по справі про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що факту керування т/з ОСОБА_1 а також факт зупинки т/з працівниками УПП не доведено. Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Аlcotest 6820» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». А розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. З наведеного вбачається, що технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Аlcotest 6820» має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

За таких обставин, показники газоаналізатору «Drager Alcotest» 6820 не можуть вважатися допустимим доказом, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи судом встановлено такі обставини:

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно п.п. 2 4 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П. 7 вищенаведеної Інструкції вказує, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на етап сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди і результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 287998 від 01.04.2025 року, крім іншого, слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольксваген Таурег д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Судом оглянуто відеозапис долучений до матеріалів справи на цифровому носії інформації. На вказаному записі відображено події, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, відображено процес оформлення працівниками поліції матеріалів справи про адміністративні правопорушення. Із оглянутого відеозапису слідує, що при висловленні працівниками поліції пропозиції ОСОБА_1 останніми (працівниками поліції) було встановлено наявність достатніх підстав для огляду ОСОБА_1 .

На місці зупинки водія ОСОБА_1 погодився та пройов огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARFA 5368, тест № 2586, результат тесту 0,37 проміле алкоголю. З результатом тесту ОСОБА_1 погодився, що також зафіксовано та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Таким чином результатом тесту від 01.04.2025 р. підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про недопустимість такого доказу як результат тесту, з підстав відсутності у вимірювального приладу Drager Alcotest 6820 реєстрації в Україні та не проходження ним повірки у встановлений інструкцією строк є безпідставними.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення під №43 зазначеного переліку вказано газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Крім того, газоаналізатори Drager Alcotest сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Так, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1447 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора становить 12 місяців.

Вимірювальний прилад алкотестер «Drager 6820» внесений до Державного реєстру України засобів вимірювальної техніки, має свідоцтво державної реєстрацію МОЗ України, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яке на час проведення огляду ОСОБА_1 було чинним, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1528, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки «Газоаналізатор Alkotest 6820», відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, чинний до 12 травня 2021 року.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, який затверджений наказом МВС України від 01.03.2010 №33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху» спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння: газоаналізатор «AlcoQuant 6020»; газоаналізатор «Alcotest 6510»; газоаналізатор «Alcotest 6820»; газоаналізатор «Alcotest 7410 Plus com»; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01».

Таким чином, використання медичних виробів, в тому числі Draqer Alkotest 6820 є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Таким чином, вимірювальний прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам закону, а тому його показники не викликають сумнівів.

Отже, посилання захисника на проведення огляду на стан сп`яніння не дозволеним до використання та не сертифікованим приладом спростовується наведеними обставинами.

Встановлюючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який полягає у порушенні п. 2.9а ПДР України, суд, виходить із такого:

пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлена відсутність жодних порушень працівниками поліції вимог "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р., "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України і Міністерства Охорони Здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення нею порушення вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Таким чином, оцінивши всі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке підлягає адміністративній відповідальності, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення, у виді та межах, передбачених законом за його вчинення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605, 60 грн. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів