Провадження № 3/161/4754/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення протягом року не притягувався, працюючого на посаді керівника у ТОВ «ТІР МАРКЕТ», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.07.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 1191/03-20-04-04 від 25.06.2025 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ТІР МАРКЕТ», порушив порядок ведення податкового обліку, а саме: не подав податкової декларації з податку підприємств з 1 квартал 2025 року (термін подачі 12.05.2025); чим порушив вимоги п. 49.2 ст. 49 розділу ІІ та абзацу 2 пп. 267.6.4 п. 267 розділу ІХ ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Гарбар Ю.Р. до суду надійшло клопотання, у якому вона просила розглянути справу за відсутності захисника, зазначивши при цьому про сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності та просила закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням таких строків.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 органом, що склав протокол ро адмінстративне правопорушення, помилково кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки диспозиція зазначеної статті передбачає адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (оов"язкових платежів), в той час як протоколі зазначається про неподання ОСОБА_1 податкової декларації з податку підприємств з 1 квартал 2025 року (термін подачі 12.05.2025), що є складом адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи наявний лише акт перевірки, на підставі якого і був складений протокол, інших доказів про вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення матеріали справи не містять.

Також, суб`єкт правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які вказували на те, що ОСОБА_1 в період інкримінованих правопорушень був суб`єктом вказаного складу правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ч. 3 ст. 62 Конституції України регламентують, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що у судовій практиці, зокрема й у постановах Верховного Суду, закріплено правову позицію, відповідно до якої у разі наявності одночасно кількох підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, перевага надається застосуванню реабілітуючої підстави. Так, якщо у справі встановлено відсутність події чи складу адміністративного правопорушення, провадження підлягає закриттю саме з цієї причини, навіть за наявності обставин, передбачених закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності . Такий підхід обумовлений тим, що закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення має реабілітуючий характер і повністю спростовує причетність особи до інкримінованого правопорушення.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 163-2 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закриттю на підставіп.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 163-2, п. 7 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-2 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська