Справа №639/2220/25
Провадження № 3/639/1104/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Васильєва Н.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2025 року о 23-20 год. в м. Харкові по вул. Академіка Богомольця, буд. 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jac номер шасі НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6820, результат огляду склав 2,28 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Гаращака В.В. неодноразово викликалися у судові засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що 17.06.2025 року о 10:00 ОСОБА_1 та його представник адвокат Гаращака В.В. в судове засідання не з`явилися, захисник надіслав до суду клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Вказане клопотання було судом задоволено та відкладено судовий розгляд. Дата наступного судового засідання була узгоджена з учасниками судового процесу.

Суд враховує, що 17.06.2025 року захисник Гаращака В.В. ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі, в тому числі із наявними відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Надалі, в судове засідання, яке було призначено 28.07.2025 року о 10:00 год. ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, захисник Гаращака В.В. просив відкласти судовий розгляд через неявку ОСОБА_1 , а також викликати для допиту у наступному судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_2 . Судом було задоволено клопотання захисника, у зв`язку із чим було відкладено судовий розгляд на іншу дату. Дата наступного судового засідання була узгоджена із захисником.

Надалі, 04.09.2025 року о 10:00 год. ОСОБА_1 втретє не з`явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, захисник Гаращака В.В. просив відкласти судовий розгляд через неявку ОСОБА_1 , а також повторно викликати для допиту у наступному судовому засіданні в якості свідка гр. ОСОБА_2 . Судом було задоволено клопотання захисника, у зв`язку із чим було відкладено судовий розгляд на іншу дату. Дата наступного судового засідання була узгоджена із захисником.

Також, 03.10.2025 року о 09:30 год. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Гаращака В.В. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань від них до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з вимогами статті 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи чи його представника є обов`язковою.

Судом неодноразово надавались можливості стороні захисту висловити свою позицію по справі, яка надійшла до суду ще 29.05.2025 та відкладалась за їх клопотаннями, систематичною неявкою ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, на переконання суду, ОСОБА_1 та його представник за майже 4 місяці знаходження справи у суді в будь-якому випадку мали можливість висловити свою позицію особисто в залі суду, з приміщення іншого суду, дистанційно за допомогою аудіо-відео зв`язку, письмово чи через представника, однак цього не відбулось.

За вказаних обставин, у даному конкретному випадку, з огляду на тривале перебування справи про адміністративне правопорушення на розгляді в суді, а також численні відкладення судових засідань за ініціативою сторони захисту, суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, висловлену в його рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, а саме: у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисником Гаращакою В.В., який представляв інтереси останнього у кожному судовому засіданні не надано відповідних заперечень чи письмових пояснень під час судового розгляду, неодноразові відкладення судових засідань, суд вважав за можливе здійснити подальший розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та його представника, на підставі наявних в матеріалах справі доказів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України присутність представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 цього Кодексу, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277210 від 21.03.2025 року;

- результатом тесту за допомогою приладу Драгер 2,28 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6820, результат огляду склав 2,28 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 20.03.2025 року о 23:55 год. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», однак від проходження медичного огляду він відмовився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 20.03.2025 року, згідно яких ввечері, близько 21:00 20.03.2025 він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_2 , та бачив у вікно, як автомобіль Jac, під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI Carisma, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого зник з місця події. Через деякий час, близько 23:30 ОСОБА_1 знову повернувся на стоянку автомобілів, увімкнув музику, а потім розпочав рух та допустив зіткнення з двома автомобілями, що були припарковані. При цьому перебував у нетверезому стані;

- постановою Новобаварського районного суду м. Харкова від 16.06.2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом скоєння ним ДТП. У своїй постанові суд констатував, що саме ОСОБА_1 20 березня 2025 року о 23-20 год. за адресою: м. Харків, вул. Академіка Богомольця, буд. 13, перебував за кермом транспортного засобу Jac та вчинив ДТП;

- постановою Харківського апеляційного суду від 15.08.2025 року, якою було залишено вищевказану постанову суду від 16.06.2025 року без змін та надано оцінку позиції ОСОБА_1 на місці ДТП щодо непричетності останнього до дорожньо-транспортної пригоди та поясненням свідка ОСОБА_2 , наданих працівникам патрульної поліції;

- відеозаписом з місця події від 20.03.2025 року, відповідно до якого встановлено, що свідок ОСОБА_2 надає детальні вищенаведені пояснення щодо обставин події, які виникли 20 березня 2025 року о 23-20 год. за участі водія автомобіля Jac ОСОБА_1 .

Надалі під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього є підозра, що він, як водій транспортного засобу, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Надалі, співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився. Результат огляду склав 2,28 проміле. При цьому поліцейський роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 вказував на іншу особу, на ім`я ОСОБА_3 , який, нібито, керував його автомобілем.

Однак, ані ОСОБА_1 на місці пригоди, ані захисник в судових засіданнях, не надали будь-яких фактичних відомостей на підтвердження того, що автомобілем керувала саме інша особа на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до Розділу ІІ п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тобто показники алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищували дозволений рівень майже в 12 (дванадцять) разів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 130 ч.1, 251, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва