Справа № 161/9811/25 Провадження №33/802/649/25 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Тарновської О.В., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Нечая Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Нечая Ю.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01травня 2025 року о 20 год. 56 хв. на вул. Окружна, 37 у с. Липини, Луцького району, Волинської області, керував автомобілем марки «SkodaFabia» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п. 2.9 аПравил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник Нечай Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через невідповідність вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Стверджує, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 186 від 16 червня 2025 року, проведеної в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001396 від 02 травня 2025 року, ОСОБА_2 визнаний повністю недієздатним, тобто особою, яка позбавлена здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Зважаючи на викладене, а також на зміст положень п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП, просить постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі стосовно нього закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Нечая Ю.М., якийпідтримав подану ним апеляційну скаргу, просив задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Змістом оскаржуваної постанови судді першої інстанції стверджується, що на підставі наявних у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належних та допустимих доказів, за наслідками їх безпосереднього дослідження у сукупності та взаємозв`язку, установивши як факт керування ним транспортним засобом, тобто перебування в статусі водія, так і перебування в стані алкогольного сп`яніння, суддя дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Загалом, не оспорюючи установлені суддею обставини вчиненого, захисник ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_1 , як особа, яка згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 186 від 16 червня 2025 року, проведеної в рамках кримінального провадження стосовно нього, не підлягає адміністративній відповідальності через його неосудність.

Однак, такі його доводи є безпідставними, з огляду на таке.

Згідно наявного у матеріалах даної справи висновку судово-психіатричної експертизи № 186 від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 , станом на 02 травня 2025 року, страждав на тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності гострий поліморфний психотичний розлад, котрий позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зазначена експертиза стосовно першого, була проведена в рамках кримінального провадження.

Покликаючись саме на цей висновок експерта, захисник просить закрити провадження по даній справі через його неосудність.

Однак, аналізуючи такий висновок, вважаю, що він не може мати преюдиційного значення у даній справі, через відсутність у ньому відомостей щодо перебування ОСОБА_1 у стані осудності чи неосудності, саме на момент вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мало місце 01 травня 2025 року, а не кримінального правопорушення, в рамках кримінального провадження.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази як винуватості, так і невинуватості особи.

Відповідно до статті 17 КУпАП, особа яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно із статтею 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Таким чином, необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Особи, що страждають психічними розладами й у силу цього не здатні усвідомлювати характер вчинених ними дій або оцінювати їх значення, а також не здатні керувати своїми діями через поразку вольової сфери психіки, не можуть діяти умисно чи необережно, тобто виявити вину в адміністративно-правовому змісті.

Зважаючи на викладене, а також на те, що в матеріалах конкретно даної справи про адміністративне правопорушення,докази у підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані неосудності, на момент його вчинення, відсутні, підстави для задоволення поданої захисником апеляційної скарги та скасування постанови судді першої інстанції, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 2 94 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Нечая Ю.М., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2025 року стосовно нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: