г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4433/25
Номер провадження 3/213/1220/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Хмельова С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 414977 від 07.08.2025 ОСОБА_1 07 серпня 2025 року о 06:20 год. по вул. Збагачувальна, 57 в м. Кривий Ріг керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Аlkotest Drager 6820. Результат огляду - 0,43 проміле. Тест №1592. Фіксація правопорушення здійснювалась на відеореєстратор, нагрудний відеореєстратор Моtorola VB-400 №475605.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомленим судом про день, час та місце розгляду справи. Про причину неявки не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Охримович Л.С. у клопотанні про закриття справи зазначила, що протокол є незаконним, необґрунтованим, в протоколі не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується будь якими належними та допустимими доказами, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В даному випадку відсутня причина зупинки водія ОСОБА_1 , будь - яких доказів як порушення ним ПДР, так і причини зупинки до протоколу не надано, в протоколі це не зазначено, як і не задокументовано і не доведено того факту, що водій порушив правила дорожнього руху, як і не зазначено будь яких інших підстав, яскравим свідченням чого є відсутність в матеріалах справи постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків також не проводився.

В даному випадку, поліцейськими в супереч вказаним вимогам жодного свідка до проведення огляду за допомогою газоаналізатора Драгер не долучалося, що підтверджується даними відеозапису. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Відповідно до наявного відеозапису, обставини здійснення огляду водія ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного запису та наявність роздрукованого на папері результату такого огляду викликало здивування у самого працівника поліції, який вирішував питання щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

Диск з відеозаписами долучений до матеріалів справи має відеозапис фрагментарний, епізодичний, який не є безперервним, не містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим даний доказ не відповідає вимогам достовірності, оскільки відсутність безперервної відео фіксації без залучення свідків свідчить якраз про той факт, що вказані записи є недостовірними.

Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, оскільки, якщо поліцейські дійсно вважали, що ОСОБА_1 останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, не є зрозумілим як вони дозволили їй і надалі керувати автомобілем.

Відповідно до роздрукованого результату (чеку) тесту Драгер «Аlkotest 6820» (прилад АRHК-0079) зазначено, що вказаний тест був проведений до протоколу № ЕПР1 414917, у той час як відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ЕПР1 № 414977 від 07.08.2025, що свідчить про той факт, що даний тест 1592 не має жодного відношення до ОСОБА_1 .

Представник зазначає, що тест на алкоголь проводився о 06.56 год. 07.08.2025 при температурі «+23.0 С», однак за даними сайту https://sinoptik.ua/pohoda/kryvyi-rih/2025-08-07, температура повітря о 06-07.00 ранку становила 20 - 21 тепла, що свідчить про необ`єктивність, неправильність, хибність даних тесту, визначених з використанням технічного засобу Драгер «Аlkotest 6820» (прилад АRHК-0079) і дає обґрунтовані підстави для сумніву в його технічній справності.

Інструкція по використанню аналізатора парів еталону у видихуваному повітрі «Драгер Алкотест 6820» передбачає, що у процесі експлуатації засобу повинні дотримуватися наступні параметри температури повітря від - 5 градусів Цельсію до + 50 градусів Цельсію.

Отже, відносно ОСОБА_1 використано газоаналізатор з порушенням умов інструкції з експлуатації, а також той факт, що таким приладом було невірно зафіксовано дані температури повітря, суд не може розцінювати результат такого огляду як беззаперечний, оскільки існують об`єктивні підстави вважати, що такий прилад так само невірно зафіксував сам результат тестування.

З технічного запису, наданого поліцією, убачається, що огляд проводився на вулиці, поряд із автомобілем, а тому температура повітря, яка вказана у чеку Драгера, явно не відповідає погоднім умовам та температурі, що була 07.08.2025, а тому вважаю, що чек не може бути належним доказом у цій справі, оскільки його фактичні дані не відповідають температурним ознакам станом на дату інкримінованого правопорушення.

Отже, температура із чеку Drager «Alcotest 6820» (прилад ARHK-0079) (+23) може вказувати або на його несправність, або на те, що в Драгер дихав хтось в машині, або прилад перебував у середовищі із підвищеною температурою, як то багажник авто, а точно не на вулиці, що в свою чергу вказує на сумніви щодо вірності відбирання взірців подиху під час проведення огляду, щодо того, хто і коли дихав в драгер.

Окрім того, відповідно до сервісної гарантійної книжки, наданої поліцією на ухвалу суду у п. 1.1 зазначено, що експлуатації газоаналізаторів Drager Alcotest®6820 повинні використовуватись оригінальні запасні частини, до яких відноситься і мундштуки, що також повинні мати відповідний сертифікат якості та офіційно легально постачаються від виробника через уповноваженого представника.

Поліцією надано не надано до матеріалів справи інформацію про те, що при проходженні обстеження ОСОБА_1 за допомогою Драгер використовувались оригінальні мундштуки, не надано відповідний сертифікат якості та доказ офіційного легального постачання від виробника через уповноваженого представника.

Із відео, наданого поліцією не вбачається, що перед тим як надати ОСОБА_1 . Драгер поліцією надано запакований мундштук, не зафіксовано самостійне розпакування мундштука водієм, а за нього це робили поліцейські, а отже вірним є факт того, що вказаний текст зроблений не ОСОБА_1 , а іншою собою, відносно якої складений протокол ЕПР1 414917.

Отже, роздруківка приладу алкотестеру «Драгер» не є належним та допустимим доказом так як містить недостовірні відомості, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Сам протокол серії ЕПР1 414977 складний з порушенням ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вбачається, що у протоколі зазначено час вчинення адміністративного правопорушення як 07.08.2025 року 07 год. 12 хв, у той час як в самому чеку дресуру зазначено як 06.56 год. 07.08.2025, а час вчинення 07.08.2025 о 06.20 год., тобто відомості про час вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, а відтак, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням та вважається недійсним і виключає притягнення водія до відповідальності.

На думку представника, за таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, працівниками патрульної поліції після прибуття на місце пригоди не було зібрано жодного доказу на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підставою для притягнення тієї чи іншої особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення, однак в даному випадку водій ОСОБА_1 жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею 130 КУпАП не вчинив.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 жодного разу не було притягнуто до адміністративної відповідальності, в тому числі і адміністративної за порушення ПДР за ст. 130 КУпАП, є водієм зі стажем.

На підставі викладеного, враховуючи допущені поліцейськими порушення під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , відсутність жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про вчинення останні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, на думку представника, справа № 213/4433/25 має бути закрита за п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, та що, у справі приймає участь представник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а також приписи статті 268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення «Пономарьов проти України»), відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про можливість проведення розгляду адміністративної справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суддя, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до таких висновків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350 (далі Інструкція), відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.6, п.7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №414977 від 07.08.2025, рапортом інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Полковникової Г, з якого слідує, що 07.08.2025 під час патрулювання було зупинено автомобіль Skoda Octavia, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки, на що останній погодився. Результат огляду складає 0,43 проміле. Стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та його відсторонено від керування ТЗ.

Тестуванням на алкоголь, проведеного 07.08.2025 о 06:56 год. з якого видно, що за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 №ARНК-0079, проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Тест №1592, результат огляду 0,43 проміле. Водій поставив свій підпис про ознайомлення з результатом тесту. Аналогічні дані містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.08.2025.

Із записів, що містяться на диску, долученому до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції. Не заперечував факт вживання алкоголю, не відмовився від перевірки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820. При складанні протоколу йому було роз`яснено його права, а також те, що справа буде розглядатися судом, з протоколом ознайомлений.

Даним записом підтверджується те, що ОСОБА_1 надано декілька запакованих мундштуків, з яких саме він обрав один, при ньому розпакований. ОСОБА_1 добровільно дихає у трубку, в результаті фіксується факт наявності проміле у повітрі, що видихається 0,43 проміле. Сам ОСОБА_1 пояснює, що напередодні вживав напій «ель». Ані під час дослідження, ані під час всього часу складання протоколу заперечень не виказував.

Щодо температури повітря суд зазначає, що похибка при перевірці на стан сп`яніння виникає через технічні характеристики приладів, що може призвести до показів стану сп`яніння при його реальній відсутності або навпаки. Наприклад, прилад Drager Alcotest 6820 має допустиму похибку ±0,042 проміле. Для точного визначення стану сп`яніння важливо, щоб замір проводився відповідно до інструкцій, з урахуванням усіх можливих факторів, а при певних показниках приладу, що перебувають у межах допустимої похибки, можуть бути підстави для закриття провадження за відсутністю складу правопорушення.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається 1 рік.

Тобто, технічні засоби, що використовуються органами Національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік. Датою калібрування в даній справі є 25.11.2024 року, що відображено на квитанції, тобто в межах однорічного строку.

Зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу «Dragger Alcotester 6820», результат огляду на стан сп`яніння 0,43 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може свідчить про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, - 0,04 проміле, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,04) допустима норма перевищена вдвічі.

Щодо не залучення свідків, суд вказує, що свідки залучаються в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису (частина 2 ст. 266 КУпАП). Натомість в матеріалах справи наявний необхідний відеозапис.

Незначні технічні помилки, на які посилається представник, не можуть бути причиною уникнення відповідальності за будь-яке правопорушення та ніяким чином не спростовують факт перебування правопорушника у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 , що підтверджується відповідною довідкою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, не містять розбіжностей та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Останній висновки тестування на алкоголь, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера, не спростував. З результатом огляду погодився. Самостійно такий огляд в закладі охорони здоров`я не пройшов.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, достатніми, належними та допустимими і у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 п.2.5ПДР України, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, який вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Досліджені докази узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, ступінь його вини - умисні дії, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 з метою додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності в межах санкцій статті, за якою він притягується до відповідальності.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір, ставка якого дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня поточного року.

Керуючись ст.33-35,130,251,252,283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл./Дн-ка об.21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача - Казначейство України, код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0004001, код класифікації доходів бюджету - 21081300.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в доход держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя С.М. Хмельова